Crusaders of Might and Magic Végigjátszás

Miután magunkhoz tértünk börtönünkben és leütöttük a két szerencsétlen csontvázat, forduljunk jobbra és induljunk meg a felszín fele. Útközben megbízást kapunk az egyik rabtól, hogy keressük fel Celestiát, aki egy fontos küldetéssel szeretne megbízni minket. Az udvaron kaszaboljuk le az őrt álló csontit, és nyissuk ki a főkaput a hulla melletti karral. Fussunk végig a napsütötte völgyben, végezzünk az alkalmatlankodókkal, majd térjünk be a jobboldalt található barátságos fogadóba. Kutassuk át a kocsmáros mögötti szobát, az emeletre nem szükséges felmennünk, nem rejtenek értéket a fenti szobák. Folytassuk utunkat a tagolt kis faluban, hogy hamarosan egy bal oldalt látható fegyverbolthoz érjünk. Adjuk el ellenfeleinktől zsákmányolt fegyvereket, és vegyük meg a repertoárunkból hiányzó lemezes páncélt. (scale armour) Továbbhaladva nemsokára egy elágazáshoz érünk, aminek közelében egy középkorú asszony áll. Lépteinket a baloldali ösvény fele irányítsuk, a jobbra lévő vár egyelőre nem nyílna meg előttünk. A kisebb csetepaté után ismét dilemma elé leszünk állítva, itt ismét a jobboldali ösvényt válasszuk. A talaj barnássá válik lábunk alatt, mi pedig megérkezünk az apró kikötőbe, ahol a kedves lány felajánlja, hogy elvisz minket Celestiához. 

  A katedrálishoz érve menjünk le a csigalépcsőn, gyalogoljunk át a nekünk háttal található másik toronyba, majd másszunk fel az előzővel megegyező, bár némileg hosszabb csigalépcsőn. Végre megtaláltuk Celestiát, aki megbíz bennünket egy varázshatalmú ereklye, a Zúzás Kürtjének megszerzésével. Celestiától ugyanazon az útvonalon, amin jöttünk, menjünk vissza fuvarozónkhoz, de előtte ugorjunk be a kicsit arrébb lévő helyi kovácshoz, és bővítsük ki repertoárunkat egy borzasztóan hasznos felszerelési tárggyal, a vaspajzzsal. (Iron Shield) Térjünk vissza a völgybe, és keressük meg a nemrég még hasznavehetetlen jobboldali leágazás végénél a katakombák lejáratát.

Katakombák

Aprítsuk tűzifává a pár kellemetlenkedő csontit, majd az egy terembe nyíló elágazások valamelyikén folytassuk utunkat - a jobboldalt látható sötét szűk helyre nem érdemes lemennünk. A folyosó enyhén lejteni kezd, majd egy nagyobb terembe jutunk, aminek végében kis huppanással egy alig embermagasságú barlangba érünk. Engedjünk az egyik vájatban feltűnő aranyszínű fény hívogatásának, és arra irányítsuk lépteinket. A hosszú, sárgás barlangban gyakran nyílik alkalmunk harci képzettségünk bizonyítására, mindenkinek vágjunk oda keményen. Semmiképp se hagyjuk földön heverni egyik ellenségünk szépszál fegyverét, a kalapácsot, hisz rögtön nagy hasznát is vehetjük a gombák közt feltűnő nagy barna behemót ellen. Miután végeztünk későbbi társával is, némi ugra-bugra után egy lengő hídhoz érünk. Óvatosan menjünk át rajta, és gyűjtsük be a ládában található Stone Skin varázslatot, majd a hasonlóan ingatag másik híd túloldaláról a látásunkat javító gyűrűt is vegyük magunkhoz. Menjünk vissza a hídon és folytassuk félbeszakított utunkat. Hamarosan egy csigalépcsőhöz érünk. Miután végeztünk őreivel véletlenül se szaladjunk tovább, ugyanis a lépcső lábánál lévő ösvény értékes tárgyakhoz vezethet. A két itt tanyázó behemóttal nem feltétlenül kell megküzdenünk, elég elszaladni mellettük, az arrébb lévő pár sziklán úgysem tudják átverekedni magukat. Kissé arrébb sajnos újabb két nagydarab szörnyre leszünk figyelmesek, akiket már inkább érdemes eltenni láb alól, ne kellemetlenkedjenek, mikor magunkhoz vesszük egyik legértékesebb varázslatunkat, a tűzlabda spell-t. Visszafele ismét kerüljük meg a két behemótot, majd folytassuk utunkat a csigalépcső utolsó fokainál kezdődő szűk folyosón. Hamarosan egy lépcsőhöz érünk, de mielőtt megszokásból lemennénk rajta, inkább ugorjunk fel a jobb oldali párkányra, és egyensúlyozzunk végig rajta. Kövessük a lenti folyosó kanyarodását, és az egyik beugróban hamarosan értékes tárgyra lelünk - egy csontváz által őrzött erős mellvértre. Öltsük magunkra, és a bal oldali párkányt is kutassuk át némi gyógyital reményében. Térjünk vissza a lépcsőhöz, majd az azt követő elágazásnál forduljunk balra, és a nyitva lévő ajtón vegyük az irányt a börtönblokk fele. Egy nagyobb terembe érve az egyik szekrényen találunk egy kulcsot, amit a börtönblokkba vezető ajtó melletti kiskapun tudunk használni - (attól hogy nálunk van még nem fog kinyílni egy „tab” lenyomásától, mint az eddigi esetekben, kézbe kell vennünk a kulcsot, és azt kell használnunk az ajtón). A rövid, tágas barlangon keresztülvágva végre újra friss levegőt szívhatunk.

Egy tágas, fénytől mentes, ködös völgybe érkezünk. A feltűnő újabb ellenfelek első látásra elég ijesztőek, de harcmodoruk hamar kiismerhető, ami után nem jelentenek komoly veszélyt ránk. A lényeg, hogy mindig megakadályozzuk, hogy bármelyikük is a hátunkba kerüljön - lévén csoportosan támadnak - tartsuk csak mindig szem előtt őket. Vigyázzunk, a ködös völgyben több elágazás is van, nagyon el lehet tévedni, ha nem figyelünk. Hogy elérjük uticélunkat, a két tisztásnál húzódjunk a jobb oldali sziklafal mellé, és azzal párhuzamosan haladva menjünk tovább, elkerülve ezzel mind a felesleges küzdelmeket, mind a rossz irányokat. A két elágazásnál is a jobb oldalit preferáljuk, így hamarosan megérkezünk a törpék városába.

Itt látogassuk meg a két főtéren üzemelő kovácsot, és vegyük meg mindkettőtől a legjobb - legdrágább - pajzsot és fejszét, pakoljuk tele magunkat gyógyitalokkal az eladott fegyverek árából, majd térjünk be a kicsit arrébb lévő királyi palotába. Az őrök sajnálattal tudatják, hogy hercegüket elfogták és bebörtönözték mélyen a bányában, márpedig csak az ő engedelmével adhatnák oda hőn áhított kürtöt. Nincs mit tenni, ki kell szabadítanunk. Térjünk vissza a főutcára, ami hamarosan a bányába torkollik. Caplassunk le a kis munkás utáni oldallépcsők valamelyikén, majd az elágazáshoz érve a bal oldalt részesítsük előnybe a jobb oldalt lévő lépcsővel szemben, ahol is két drabális ellenfél várna ránk. A csillogó kövekkel teli, kanyargó bányából egy leágazás nyílik hamarosan balra, amit most inkább ne vizsgáljunk meg. Ehelyett kicsit továbbhaladva ugorjunk át az izzó lávafolyamon, hogy egy varázskönyvvel lehessünk gazdagabbak. Egy lávaszörny állja hamarosan utunkat, akivel kóstoltassuk meg új, városban vásárol fegyverünk ízét, majd az őt követő hasonló, de kisebb borzalommal is ugyanígy bánjunk el. Pár másodperc múlva megérkezünk a bánya legeldugottabb zugába, a herceg fogdájához. Teperjük le őreit, és vigyük vissza a felszínre. A törpék vezetője hálája jeléül szívesen nekünk adná keresett kegytárgyat, de előtte van hozzánk egy kérése: elrabolták a jogarát, és szeretné visszakapni. Sajnos csak annyit tud, hogy valahol az ogrék által megszállt, ködös völgyben kell lennie, így igen hosszú kutatás várna ránk, ha megérzésünk - akit most nevezzünk csak Greg5-nek - nem súgná meg a pontos helyet. Menjünk úgy, mintha a katakombákba szeretnénk visszatérni - azaz értelemszerűen, ha idefele mindig a jobb oldali tisztást, és utat választottuk, akkor most baloldalon haladjunk - és a katakombák felől nézve az első leágazásnál, most balra menjünk. Egy kis, füves részt láthatunk nemsokára jobbra, amit ha közelebbről megvizsgálunk, három marcona, nagydarab ellenséget fedezhetünk fel. A jogar az egyik szörnynél lesz, miután megöltük és magunkhoz vettük vigyük vissza a törpéknek, akik végre odaadják érte a kürtöt - már csak vissza kell vinnünk Celestiának. A kovácsok, míg mi úton voltunk nem tétlenkedtet, több új hasznos holmit is vásárolhatunk náluk, érdemes ismét felkeresnünk őket. 

   Sajnos teleport-kapu nem áll rendelkezésünkre, így azon az úton, amin jöttünk, vissza is kell mennünk a katedrálishoz. Vágjunk át tehát még egyszer a ködös völgyön, keresztül a katakombákon, - a nagy csigalépcső tetején található csontváz fegyverét ne felejtsük el magunkhoz venni, egy egyedülálló eldobható balta, ami miután jelentős kárt tett ellenfelünkben, bumerángszerűen visszarepül kezünkbe - ki a pázsitborított völgybe. Hajókázzunk el ismét a katedrálishoz, és adjuk oda Celestiának a kürtöt. Nem sok köszönetet mond érte, csak egy újabb küldetéssel bíz meg bennünket. Egy Ursan vezette lovagcsoport eltűnt a hófödte Glaciers környékén, feladatunk pedig természetesen, hogy felkutassuk őket.

  Irány ismét a katakombák, Glaciers ugyanis innen nyílik. Az ellenfelek közben újra elárasztották a helyet, sőt érezhetően megerősödtek, így itt már keményebb harcokra is számíthatunk. Az oldalt álló villámokat eregető tüzérektől mindig csaljuk el a közelharcosokat, hogy külön-külön szállhassunk velük szembe. Ismét ereszkedjünk le a nagy csigalépcsőn, de a lépcsőt követő elágazáson most ne balra, hanem jobbra induljunk el. Egy kanyar után hamarosan szemügyre vehetjük bal oldalt a börtönök csillag alakú tetőféleségeit, de ezek nem jelentősek, inkább menjünk be a jobbra található nagy ajtón. Ismét egy aranyszínű, hosszú barlangrendszerbe jutunk, ami ugyan elágazásoktól mentes, de tele van gonoszabbnál gonoszabb ellenfelekkel. Izmos karunk és véres fegyverünk egy percig sem pihenhet, míg végre rálelünk a kivezető kapura.
 A hófödte táj igazi felüdülés a félhomályhoz szokott szemünknek. Miután a vár tetején őrködő lány megerősítette Celestia értesüléseit a lovagcsoport eltűnéséről, induljunk meg a nagy hóban a jobb oldali fal mellett. Hamarosan megismerkedünk a vidék jellegzetes szörnyével, egy amolyan Jeti-féle, fehér és vaskos borzalommal. Ha van kalapácsunk, most jó hasznát vesszük, mert ez a leghatásosabb fegyver ellenük. Miután végeztünk jó pár jetivel, és továbbhaladtunk a nagy zimankóban, a völgy hamarosan két fele ágazik. Mindkét út az általunk keresett jégbarlang egy-egy bejáratához vezet, de hatodik érzékünkre hagyatkozva, most a jobb oldalit válasszuk. Megérkezve a sztalaktitokkal tarkított barlangba, ugráljunk le a sziklákon, hogy egy hatalmas, széles úthoz jussunk. Az idegesítően összetett jégbarlangban nagyon nehéz kiismerni magunkat, ha nem szeretnénk sokat bolyongani, akkor jobbra induljunk el, majd ismét jobbra vegyük az irányt az elágazásnál, azután pedig a baloldali ösvényt válasszuk. Egy kisebb bemélyedéshez érkezünk, mely hamarosan egy szoborral közepén két fele ágazik. Kanyarodjunk balra, és innen már nem téveszthetjük el az Ursan-t fogva tartó termet. Leckéztessük meg az őröket, és vigyük vissza a felszínre a lovagot. 

Ursan sem mond sok köszönete, inkább hogy ne unatkozzunk, átad egy tekercset, amit el kell juttatnunk a törpehercegnek. Sajnos a katakombák bejáratát hő temette maga alá, így most másfele kell mennünk. Ezúttal a baloldali sziklafal mellett induljunk el. A hóba rekedt kis szekér után az út lejteni kezd, és mi hamarosan kiérünk a didergető tájról. Egy megszállt harcos jön velünk szembe hamarosan, akit miután lekaszabolunk, hálája lejéül elárulja, hogy a nekromanták varázslatának ellenszere a jégbarlangban van, egy hatalmas űrhajóban, - aminek nyitórúnáját átadja nekünk. Térjünk tehát vissza a barlangba, ismét a jobboldali ösvény bejáratát választva. A nagy főúthoz érve most balra induljunk meg, hogy hamarosan egy nagy gépezetre lehessünk figyelmesek a baloldalon. Közepéhez érve vesszük csak észre, hogy pont azaz űrhajó, amit kerestünk, így a rúnát kulcsként használva, vizsgáljuk meg belsejét. Kellemetlen, vöröses környezetbe érkezünk, ráadásul az út is csak alig párlábnyi szélességű. Óvatosan küzdjünk meg az ellenvarázs őreivel, majd zsákmányunkkal hagyjuk el a hatalmas járművet amerre bejöttünk. Ne visszafele induljunk el, - az elsőszámú barlangbejárat csak bejárat, kifele menet ugyanis megközelíthetetlen - hanem folytassuk az űrhajóba való belépésünk előtt megkezdett utunkat. Egy jobbkanyar után ismerős helyre érkezünk, Ursan volt börtönének bejáratához, így innen már nem lesz nehéz dolgunk visszatalálni az elágazáshoz, melyet egy szobor oszt ketté. Itt forduljunk balra, és már ki is értünk a kellemetlen helyről. Menjünk a szörny hullájához, aki odaadta nekünk a rúnát, és ezen az ösvényen haladjunk tovább. A nemsokára feltűnő, továbbutat eltorlaszolók most már átengednek minket, miután meggyógyítjuk frissen szerzett varázslatunkkal harcosaikat. Nézzünk körül városukban, látogassuk meg a kovácsot némi itóka reményében, majd hagyjuk el a madárember féleségek fák feletti otthonát. Ismét ismerős helyre érünk, a levezető lépcső a már megismert ködös völgybe torkollik. Némi önvédelem-gyakorlás és futás után, a kereszteződésnél jobbra letérve visszajutunk a törpék városába.

Eljött a leszámolás ideje! Vegyünk magunkhoz annyi gyógyitalt, amennyit csak pénzünk enged, - többet nem lesz alkalmunk vagyonunkat felhasználni. Utolsó feladatunk bejutni az ellenség főhadiszállására és elpusztítani minden bajok okozóját, Necros-t. Ehhez még egyszer át kell vágnunk a köd áztatta völgyön, de ezúttal az első, és a második elágazásnál is jobbra forduljunk. Kis idő múlva egy szörnyektől megszállt városba érünk. Verekedjük át magunkat rajtuk - a varázslók ellen érdemes mágia-ellenállást növelő potionokat innunk - és pusztítsuk el a hatalmas kaput a kürt megfújásával.
Lépjünk át a romokon, és menjünk fel az a baloldali lépcsőn. Mindig csak előre, majd mikor egy erkélyhez érünk, melyről rálátunk az udvarra, induljunk meg lefele a lépcsőn - ezzel a vár alatti alagútrendszerbe jutunk. Hamarosan egy őröktől hemzsegő tág terembe érünk. Csapjunk szét közöttük, és térjünk be a száznyolcvan fokos fordulóval folytatódó folyosóra. Miután Babits-t megforgattuk sírjába, kapaszkodjunk fel a jobboldali lépcsőn, és keressük meg az erkélyt. Ugorjunk ki rajta az udvarra, gyorsan szaladjunk az ajtót működtető kapcsolóhoz, és engedjük be társainkat. Segítségükkel tanítsuk móresre az udvar népét, majd hagyjuk el a kastélyt, hisz kicsit arrébb egy falubeli csak arra vár, hogy elvezessen Necros rejtekhelyéhez.
  A végső helyszínen temérdek őr állja utunkat, igazi vérfürdőt kell rendeznünk minden egyes folyosón. Ha elég ügyesek vagyunk, és kitart itókakészletünk a végső megmérettetésig, mielőtt belépnénk a nekromantához, mondjunk magunkra egy Stone Skin varázslatot, igyunk egy minden ellenállás ellen védő italt, majd kíméletlenül teljesítsük be bosszúnkat. 

 Tippek: 

- mindig minden hordót üssünk szét, - ne legyünk szemérmesek a városokban sem, - bármelyik értékes holmit rejthet.
- állítsuk az alapbeállításnál valamivel magasabbra a fényerőt, mert gyakran nehéz észrevenni az ellenségekből kieső apróbb italokat.
- a harcokban most kivételesen nem érvényes Fülig Jimmy örökzöld mondása - „Az nevet utoljára, aki először üt.” - így inkább húzódjunk mindig pajzsunk mögé, tartsuk egy oldalon az ellent, és miután rásózott párat védőszerszámunkra, némileg kifáradt, csak azután lendüljünk támadásba.
- ha nem elég a pénzünk gyógyitalokra, bármikor többször is végigirthatjuk az egyes helyszíneket, és visszavihetjük az ott talált fegyvereket a kovácsnak eladni.

Greg5
Greg5@freemail.hu