vissza a lap
tetejére >>>
Wass Albert szobor Bonyhádon
A MEZŐSÉGTŐL
A VÖLGYSÉGIG
Wass Albert szobra Bonyhádon.
Hosszú és kalandos út vezetett az erdélyi Mezőség
vasasszentgotthárdi udvarházától a dunántúli kisváros, Bonyhád
főteréig. Hosszú és kalandos, akár a XX. század egyik legnagyobb
magyar íróját, akár a róla készült szobrot tekintve. Ez írás
keretében nem tisztem irodalomtörténeti szempontból elemezni Wass
Albert művészetét, vagy elhelyezni őt a magyar - és világirodalom
értékrendjében, mindössze egy - ha úgy tetszik - szubjektív vázlatot
szeretnék felvillantani róla, oszlatva ezáltal a tudatlanság és
rosszindulat ködét, mely még a mai napig is körülveszi. Nem kevésbé
érdekes a róla készült szobor története sem, hiszen azt alkotója nem
Bonyhádra szánta, ám mégis büszkén vállalja ezt a helyszint. Erről a
történetről is szót ejtek majd, elbeszélve kilenc hónap - akár egy
gyermek méhen belüli életének - történéseit.
Kezdjük tehát az előzményekkel, ha az iménti hasonlatot
bontogatjuk, az ismerkedéssel és a szerelemmel. Mint említettem
volt, szubjektív oldalról kezelem a kérdést, így elmondom saját
találkozásomat Wass Alberttel. No, nem személyesen - túl szép is
volna -, hanem írásaival.
Egy hosszabb útra unaloműzőnek vittem magammal az "Ember
az országút szélén" című regényét. Az út során szó sem volt
unalomról, hiszen le sem tudtam tenni a könyvet, és miután a végére
értem, azon kezdtem csodálkozni, hogy miért nem kötelező, vagy
ajánlott irodalom ez a középiskolai tananyagban? Számomra
megdöbbentő erővel sugárzott a sorok közül a "hit", a "szeretet", az
"emberség": csupa olyan erkölcsi érték, ami ma már egyre kopottabban
van jelen életünkben, nem tartozik a "divatos" magatartás-modellek
közé.
Ez a "meglátni és megszeretni" találkozás aztán
rövidesen "elmélyült szerelemmé" vált, olyannyira, hogy hozzávetőleg
két esztendő alatt az eddig megjelent életmű majdnem egészét
elolvastam. Az első könyv keltette véleményem ez idő alatt csak
megerősödött, megszilárdult. Mindenkinek ajánlom, hogy olvasson
minél többet ettől az író-géniusztól, és feltétlen olvassa el a róla
készült tanulmánykötetet (A gróf emigrált, az író otthonmaradt),
melyet Raffai Ernő, Takaró Mihály és Vekov Károly, valamint Balázs
Ildikó és Lukácsi Éva jegyez. Ők sokkal avatottabb tollal írják meg
"Wass Albert igazságát".
Így történt tehát, hogy örök időkre eljegyeztem magam
ezzel az ős-igazság-irodalommal, amely az ember természetes lényéből
fakad, ami mindannyiunk gondolata, csak Isten kiszemelt valakit, aki
papírra veti őket. És ekkor - az elmúlt év kora-tavaszán - derült
égből villámcsapásként ütött a hír: Budapesten a főpolgármester nem
engedélyezte Wass Albert szobrának felállítását, melyet a róla
elnevezett polgári kör kezdeményezett a Vérmezőn. "Nem lenne
méltányos Romániával szemben, ha egy náluk háborús bűnösként halálra
ítélt személynek szobrot állítanánk a fővárosban" - hangzott a rideg
és szűkszavú indoklás. A kezdeti tehetetlen dühöt makacs elhatározás
váltotta fel bennem. Megerősített ebben egy lakossági fórum, ahol
valaki felvetette, hogy a Teleki-szobor után most a Wass
Albert-szobrot sem engedik felállítani Budapesten, nem kéne-e ennek
tiltakozás formájában hangot adni? Az előadó azt válaszolta, hogy a
tiltakozásnál sokkal többet ér, ha hasonlóan a Teleki-szoborhoz ezt
is valahol vidéken állítjuk fel, hiszen az ország nem csak a
fővárosból áll.
Ekkor mondtam el először a már korábban is érlelődő
ötletemet - nevezetesen, hogy ha Budapest nem vállalja fel a
szobrot, akkor próbáljuk meg nálunk, Bonyhádon - Kovács Gábor
barátomnak és zenész kollégámnak, aki teljes energiával mellém állt.
Olyannyira, hogy az ő ismeretségén keresztül jutottunk el a nyár
elején Erdélybe, a holtmarosi református tiszteleteshez, Bartha
Józsefhez. Ő családi kapcsolatban is áll a Wass-családdal, így
módjában volt, hogy segítsen elképzelésünk megvalósításában. Az
egész folyamat, amíg a gondolat "szobrot" öltött, egy megvalósuló
álomhoz hasonlított. Mi, akik hozzászoktunk ahhoz, hogy minden
lépésnél valamilyen akadályt kell leküzdenünk, valamilyen falat kell
megkerülnünk, szinte nem akartunk hinni érzékszerveinknek, hogy
mindenütt a segítőkészség, a felajánlás és támogatás egyengette
ügyünk útját. Holtmarosra már úgy érkeztünk meg júniusban, hogy
Bartha tiszteletes azzal fogadott, hogy a szobrot megkapjuk, már meg
van beszélve sógorával, Wass Endrével. Ők hozzák be még a nyáron
Budapestre, nekünk onnan kell majd elhozni. Ez minden
elképzelésünket felülmúlta. Az a mélységes bizalom, ahogy szinte
vadidegenként ránk bíznak egy több milliós értékű műtárgyat, nem
volt mindennapi. Ilyesmit az ember csak romantikus regények
lapjairól olvasott eddig.
És ekkor ismerkedtünk meg magával a szoborral. Ott állt
szerényen a templomban, a szószékkel szemben egy széken, mint egy
felkiáltójel az "ideiglenesség" mondata végén. És a templom
kertjében - kerítésen belül, tehát nem közterületen - árván a
talapzat. Rajta virágcserépben egy erdélyi fenyő, Wass Albert
kedvenc fenyője, melyről annyit írt. Felkiáltójel ez is, a
gonoszság, a hatalom fitogtatása elleni tiltakozás felkiáltójele.
Megtudtuk, hogy a szobrot Kolozsy Sándor Ausztráliában élő
szobrászművész készítette három példányban, melyek közül ez az
egyik. A másik, melyet alkotója Kolozsvárra szánt, jelenleg
Hamburgban várja sorsát Endre házában, ez kerülhet majd Bonyhádra.
Az a Kolozsy Sándor készítette a szobrot, aki személyes ismerőse,
barátja, harcostársa volt Wass Albertnek, akivel együtt küzdöttek az
Erdélyi Világszövetség keretein belül a népek igazságáért. Az a
Kolozsy Sándor, aki mint gyermek erdélyi menekültként érkezett
Magyarországra, ahol diákként küzdött a szabadságért 56-ban, akinek
az édesapja a háború áldozata volt, és aki a családjából szívta
magába a magyarság iránti elkötelezettség eszményét.
Nagyon megörültünk a sikeres kezdetnek, és élményekkel és akarattal
feltöltve jöttünk haza, ahol tüstént megalakítottuk - a Völgységi
Könyvfesztivál alkalmával - a Wass Albert Törzsasztal elnevezésű
irodalmi társaságot, melynek fő célkitűzése Wass Albert művészetének
népszerűsítése és a szoborállítás folyamatának összefogása,
koordinálása lett.
Tulajdonképpen csak ekkor említettük meg a dolgot a
város vezetőinek, Varga Szilárd alpolgármesternek és Potápi Árpád
polgármesternek. Ez a mozzanat is eltért a népmesei dramaturgiától,
ugyanis nem kellett megküzdeni a "hétfejű sárkánnyal".
Kezdeményezésünk teljesen pozitív fogadtatásra talált, mindketten
biztosítottak támogatásukról. Az egyetlen kavics a gépezetbe akkor
került, amikor kiderült, hogy Endréék nem tudták behozni a szobrot,
nekünk kéne kimenni érte Hamburgba. Ám ekkor is megoldódott a
probléma, hiszen Gáborral augusztusban Hamburg közelében turnéztunk
a zombai néptánc együttessel. Néhány telefon elég volt ahhoz, hogy
megkapjuk a faládába csomagolt "mázsányi bronzot". Ekkor még valóban
csak ennyi volt az egész, hiszen úgy jött be az országba, hogy
semmilyen papír nem bizonyította, hogy nem loptuk a műalkotást.
Ekkor kezdődött meg az internetes levelezés a Wass fiúk
által létrehozott Czegei Wass Alapítvánnyal a szobor
ajándékozásáról. Nagy segítségünkre volt ebben Lukácsi Éva, Miami
református lelkésze, a fentebb említett tanulmánykötet egyik
szerzője, aki serényen közvetített köztünk és a Wass fiúk között.
Végül is a kitűzött időpontra minden szükséges dokumentum együtt
volt, és nem akadályozta adminisztrációs nehézség a szobor
felállítását.
Külön fejezetet lehetne írni a talapzat történetéről is.
Most csak annyit, hogy ez is lelkes összefogás eredményeként készült
el az utolsó pillanatra. Szerettük volna, hogy a nagy író
személyiségéhez méltó talapzatra kerüljön a mellszobor. Tájékozódva
az itthoni kő-árak felől, kissé elment a kedvünk. Ekkor ismét jött a
segítség: egy Bonyhádon élő, horvát vállalkozó felajánlotta, hogy
önköltségi áron szerez nemes követ a talapzathoz. Hamarosan meg is
érkezett Dalmáciából a közel hét tonnás kő-monstrum, melyet Bakó
László szobrászművész fogott véső alá - szintén felajánlásként -,
hogy mintegy féléves munkát két hónap alatt elvégezve megformálja a
most látható talapzatot. A helyszin kijelölésében és a talapzat
tervezésében Csernyus Lőrinc építész volt a segítségünkre. A
környezet esztétikus kialakítását Dobriván György kertépítész
végezte el. Mindent összevetve nagy gyönyörűséggel töltött el az a
tény, hogy nem a gáncsoskodás, hanem az egyet akarás erővonalai
egyesültek, és haladtak a beteljesedés felé.
Most már csak a szobor felavatását kellett méltó módon
ünnepélyessé tenni. Időpontjául az Író születésnapját választottuk
(január 8.), amelyhez közel esik a madéfalvi vérengzés emléknapja
(január 7.). Ez utóbbinak városunkban különös jelentősége van,
hiszen a környéken élő bukovinai székelyek ezen a napon mindig
megemlékeznek hányattatásuk kezdetéről. A hontalanság,
számkivetettség eme szinbóluma összecseng Wass Albert sorsával,
azzal a küzdelemmel, melyet a "transzilvanizmus" eszméje mentén
végzett a "számkivetett" népek sorsának jobbításáért. Az időpont
tehát eldőlt. A nap emlékezetessé tétele érdekében hagyományteremtő
szándékkal vers- és prózamondó versenyt szerveztünk a Solymár Imre
Városi Könyvtár segítségével, melyre szép számmal jelentkeztek az
ország szinte minden részéről, sőt még a határon túlról is. Az
avatás után egy gálaműsor keretében szerettünk volna
keresztmetszetet nyújtani Wass Albert életművéből. Ezt a versmondó
verseny legjobbjai mellett Dinnyés József daltulajdonos és Réti
Árpád szinművész prezentálta a közönségnek.
Egy-két szó magáról az avatási ünnepségről.
Csak magasztos, szinpadiasnak tünő szavakkal tudnám
jellemezni azt az egy órát, ami alatt helyre billent a jelenlévőkben
az emberiségbe vetett hit. Jóarcú, egyenes gerincű, fényesen emelt
tekintetű hazám fiai vettek körül, mintegy kétezren. A méltóság és
áhítat levegője lengte át a teret a januári tavaszban, Albert
bátyánk szelíd szeretettel mosolygott ránk odafentről. Andrásfalvy
Bertalan miniszter úr kemény szavai hallatán az "átoksori
kísértetek" és a "pénzen vett Júdások" szűkölve bújtak vissza
oduikba. Bartha tiszteletes dörgő szavai nyomán lélekben újra
egyesült a Kárpát-medence, az általa szétszórt mezőségi és
marosmenti föld megtermékenyítve az anyaország földjét, megtermi
majd az "egyet akarás búzáját", amelyből mindenkinek jut majd
kenyér.
Így történt, hogy a gondolat magvetésétől számított
kilenc hónapra magasztosan szép, "könnyű szüléssel" megszületett a
magyarság összetartozásának "gyermeke", mely felnövekedve orvos lesz
talán, a trianoni sebek orvosa. Orvos, aki úgy gyógyít majd, hogy
más sebeket ne ejtsen, őrzi majd a nemzet egészségét testben és
lélekben.
Végezetül csak annyit fűznék még hozzá, hogy ez a
magatartás legyen példa mindenhol, ahol az "értékek" mentén
történnek a dolgok, ahol jelzőkövet akarnak állítani az emberségnek,
ahol nem a pusztítás, hanem az építés szelleme munkál és ahol
mindenki hozzáteheti a magáét - származástól függetlenül - a nagy
közös egészhez.
Szabó László
Wass Albert Törzsasztal alapítója
Bonyhádi Wass Albert szobor Kolozsy
szobrászművész alkotása.2000-ben.
![](176_(9537)_wass_albert_szobor_2.jpg)
![](177_(2708)_wass_albert_szobor_2.jpg)
Erdélyi Világszővetség Társelnök.
Erdélyi Magyarság Nemzetközi
harcosa.
Dr. Kolozsy Sándor.C.D.V.A.
Erdélyi Világszővetség Társ, és
Sydney Csoport elnöke.1981-2005.
Személyes ismeretségű Wass Albert,
hosszú évtízedes Nemzetközi munkatársa, a tőbb mint 3-millió
erdélyi Magyar, érdekében.
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Dr.
Kalotay Eszter, Urasszonynak.
Kb
10-évvel ezelőtt amikor utóljára családommal autúval bejártuk a
Tőrténelmi Nagymagyarország tyerűlettét, akkor Holt Maroson is
voltunmk, ahol a Református Templomban egy urnában őtíték
hamvait. Ott ismertem meg Albert bátyám Hamburgba élő kisebbik
Endre nevű fiát feleségével együtt. Ott a templomba igértem meg
magamnak, hogy visszaérkezésünk után, készittek egy
életnagyságnál nagyobb mellszobrot albert bátyámról tiszteletbe,
és másolatát ajándékba elküldöm Székely Főldre, Holt Marosra a
falú népének Református templom ügyelete alatt.
Ey megis
történt, de azóta az oláhok ledöntötték-
Utánna a
Wass gyerekek et a másolatot rendelték fizették, és pár évvel
ezelőtt dél Magyarországon Bonyhádon állitották fel, egy óriási
ünneplő tömeg előtt.
Hogy ha
akarja,? Akkor az eredetit eltudom vinni álvánnyal a Magyar
házba, amikor szükség van rá, és aktuális.
|
vissza a lap
tetejére >>>
II. Rákóczi Ferenc/
Rákóczi
induló
Magyarok Istene, rontsd a labanc erejét!
Közeleg az óra csata riadóra
Hogy a magyar akarata, csata vasa, diadala
mentse meg a szomorú hazát.
Hős Rákóczi népe, kurucok, előre!
Diadal veletek, ellenes feletek letiportátok,
verje gonoszokat átok!
Már a hazán íme újul a vész,
Íme a gonoszok seregi fenyegetik.
Hej! Hova lettek a hős daliák?
Hova lettek a hős, a derék vezetők,
|
A szegény nép
sokezerje,
A legigazabb
dalia vezér
Bujdoshatnak most szanaszét.
Lobogónk magasan, ez a büszke nemzet újra talpon áll.
Aki előtt ellen soha meg nem áll
csak elő, csak elő, csak előre!
Szabadon él a magyar vagy érje a halál.
Mert a magyarok Istenére, szent nevére,
esküt esküre teszen e hős nép:
Míg ragyogón kel a nap az égen,
Rab a magyar soha, soha, soha, soha, sohase leszen. |
*
*****************************************
3 0 0 É V E 1707. JÚNIUS
16.
Ezen a
napon II. RÁKÓCZI FERENC, a Nagyságos Fejedelem ÓNÓDRÓL keltezett
Kiáltványában tudatta Európa népeivel, a trónfosztást, hogy a
Habsburg-házat a konföderáció detronizálta, és a magyar trónt üresnek
nyilvánította.
CUM DEO PRO PATRIA ET LIBERTATE 1 7 0 3 j ú n i u s 1 6.
Közel kétszáz évig az elhallgatás leple borította a kivételes tehetségű,
feddhetetlen erkölcsű, hajthatat-lan fejedelmet és csodálatos nyolc éves
szabadságharcát. De mi mégsem feledtük azt a kiváló tudóst, írót,
politikust és hadvezért aki génjeiben hordozta mindazt, amit kiváló
őseitől a Z r í n y i e k t ő l és a R á k ó c z i a k t ó l örökölt.
Az elmúlt század elején a magyar országgyűlés az 1906. évi XX.
törvénycikkben méltó módon emléke-zett meg a magyar nemzet nagyságos
vezérlőfejedelméről.
Hívjuk fel és forduljunk mi is a világ magyarságához, a Kárpát-medence
magyarságához és valamennyi nemzetéhez, hogy amint őseink 303 évvel
ezelőtt együtt küzdöttek a haza függetlenségéért most együtt emlékezzünk
és ünnepeljük egyik legnagyobb történelmi eseményünket.
A nagy királyainkkal azonos rangú fejedelmi uralkodót, a magyar nemzet
hősét II. Rákóczi Ferencet és a 8 éves szakadatlan honvédő szabadságharc
emlékét a RÁKÓCZI SZADSÁGHARCOT együtt ünnepeljük. A S z e n t K o r o
n a Országainak szinte minden népe együtt küzdött a Kárpát - medencében
a Nagyságos Fejedelem által adományozott "CUM DEO PRO PATRIA ET
LIBERTATE" lobogó alatt.
N E M Z E T I Ü N N E P - ként emlékezzünk a dicsőséges Nagy Magyar
Rákóczi Szabadságharcra.
F e l s ő v a d á s z i II. Rákóczi Ferenc a német - római birodalom
hercege a következő sorokkal küldte a szabadságharc kezdetén felhívását
a keresztény Európába.
![](II%20rakoczi_ferenc.jpg)
A
szabadságharc
II. Rákóczi Ferenc (Borsi,
1676.
március 27.
-
Rodostó,
1735.
április 8.) a
Rákóczi-szabadságharc
vezetője, Magyarország vezérlő fejedelme, erdélyi fejedelem
Apja
I. Rákóczi Ferenc,
aki még fia csecsemőkorában meghalt. Nagyapja, déd- és ükapja,
I. és
II. Rákóczi György,
valamint
Rákóczi Zsigmond
egyaránt erdélyi fejedelmek voltak. Anyja,
Zrínyi Ilona,
Zrínyi Péter horvát
bán és Frangepán Katalin leánya, a költő
Zrínyi Miklós
unokahúga volt.
Mint árvát
édesanyja, Zrínyi Ilona szerette volna gyámsága alá venni,
I. Lipót császár
tanácsosai azonban ragaszkodtak ahhoz, hogy Rákóczi és nővérének gyámsága
Lipótot illeti, főképp, mert I. Rákóczi Ferenc végrendeletében fiát Lipót
pártfogásába ajánlotta.
Nehézségek árán azért sikerült keresztülvinni, hogy a Rákóczi-árvák
gyámságát Lipót főgyámsági jogának fenntartása mellett anyjukra, Zrínyi
Ilonára ruházzák. A család előbb
Munkács,
Sárospatak és
Regéc váraiban
lakott, majd
1680-tól (a
nagymama,
Báthory Zsófia
halála után) végleg munkácsi várukba költöztek, amely iránti vonzalmát
Rákóczi haláláig megőrizte. Anyja mellett
Kőrössy György
kamarás (udvarmester) és Badinyi János is részt vettek nevelésében.
A Thököly-szabadságharc vége
Zrínyi Ilona
második férje,
Thököly Imre nem
avatkozott a gyerekek nevelésébe, ő inkább a politikával foglalkozott. A
törökök kudarca
Bécs ostrománál
keresztül húzta a "kuruc király" terveit, az
Oszmán Birodalom
bizalmatlansága vele szemben is megnőtt. Rákóczit ekkor személyes céljaira
kívánta felhasználni és kezesként
Konstantinápolyba
küldte volna; anyja azonban nem akart megválni fiától.
1686-ban
Antonio Caraffa
ostrom alá vette
Munkácsot, amit a
császári csapatok már az előző év novemberében körülzártak. A várat Zrínyi
Ilona két évig sikeresen védte, de végül
1688.
január 17-én
kénytelen volt megadni magát. A kapituláció után a Rákóczi-árvák összes
javait visszaadták, ők maguk azonban atyjuk végrendelete értelmében
I. Lipót gyámsága
alá kerültek. Zrínyi Ilonával együtt Bécsbe kísérték őket, ahonnan csak a
császár engedélyével távozhattak.
Közben
1699.
január 26-án
megkötötték a
karlócai békét,
amely Thökölyt és Zrínyi Ilonát száműzetésbe kényszerítette. A fiatal
Rákóczi Bécsben maradt, a császár kezei alatt.
Thököly
bujdosó kurucai a közhangulatot felhasználva éppen Rákóczi birtokán, a
Hegyalján
támasztottak zendülést. Meglepték és elfoglalták
Tokaj,
Patak és
Újhely várát, és
Rákóczit akarták megnyerni vezérüknek. Ő azonban kitért a szervezetlen,
parasztlázadás-szerű mozgalom elől. Sietve távozott Bécsbe, hol az udvar
előtt megpróbálta tisztázni magát a gyanú al is korában jezsuiták nevelték
A szabadságharc
Rákóczi a
Habsburgok
ellenségeként számon tartott
XIV. Lajos francia
királyhoz fordult segítségért, akivel felesége révén rokonságban is állt.
A BourbonHabsburg ellentét kiéleződésére már csak a megüresedő spanyol
trónért folytatott versengés (spanyol
örökösödési háború) okán is számítani
lehetett, Rákóczi lépése ezért önmagában logikusnak tűnhetett, ám a
Napkirályhoz írott leveleit rosszul megválasztott bizalmasa, egy Longueval
nevű császári tiszt a bécsi udvar kezébe juttatta. A fiatal főurat ezért
1701.
április 18-án
nagysárosi
kastélyában letartóztatták és előbb
Eperjesre, majd
Kassán,
Miskolcon,
Budán és
Mosonmagyaróváron
át
Bécsújhelyre
szállították. A vizsgálat során kiderült, hogy az ítélet (éppúgy, mint
annak idején nagyapja,
Zrínyi Péter
esetén) csak halálos lehet. Rákóczi így felesége és a börtönparancsnok,
Gottfried Lehmann
kapitány segítségével 1701. november 7-én éjjel megszökött, és egy
apródja, Berzeviczy Ádám kíséretében
Lengyelországba
menekült. Itt ismét találkozott Bercsényivel és újra felvették a
kapcsolatot a francia udvarral.
A
spanyol örökösödési háború
miatt elvezényelték Magyarországról a császári csapatok nagy részét.
Munkácson új,
kurucok vezette felkelés kezdődött és Rákóczit kérték fel vezetőjüknek. Ő
elérkezettnek látta az időt és eleget tett kivánságuknak.
1703.
június 15-én
Lawoczne mellett
Esze Tamás csapatai
csatlakoztak hozzá, 3000 főnyire emelve a sereg létszámát. Bercsényi némi
francia pénzzel és
600 főnyi lengyel zsoldoscsapattal érkezett a
fejedelemhez.
A nemesek nagy
része azonban nem állt mellé, mivel az egész felkelést parasztlázadásnak
tekintették; úgy tűnt, Rákóczi hiába bocsátotta ki
Vásárosnaményben
kiáltványát a szabolcsi nemességhez. Elsőként a hajdúkat sikerült
meggyőznie, így
1703. szeptember
végére Magyarország a
Duna vonaláig
irányítása alá került, majd hamarosan a
Dunántúl nagy
részét is sikerült elfoglalnia.
Mivel az
osztrákoknak több fronton kellett harcolniuk, ezért kénytelenek voltak
tárgyalásokba bocsátkozni Rákóczival. Azonban amikor
1704 augusztusában
a höchstädti csatában győztek az egyesített francia-bajor sereg felett,
nem csak a spanyol örökösödési háborúban kerültek fölénybe, hanem egyúttal
azt is megakadályozták, hogy a kurucok serege egyesüljön a bajor-francia
segéderővel. Ezzel Rákóczi nehéz helyzetbe került, mind hadi, mind anyagi
értelemben. A francia segélyek csökkenni kezdtek, a hadsereget növelni
kellett volna, miközben az akkori létszám fegyverrel és élelmmel való
ellátása is meghaladta erejét. Ezért a pénzhiány ellensúlyozására rézpénzt
veretett; ezt viszont nem volt könnyű
forgalomban tartania
az ezüstpénzhez szokott Magyarországon.
A hadszíntéren
váltakozó szerencsével folytak a csatározások, de
1706 után
Rákóczi seregei
fokozatosan visszaszorultak.
Az
1705 szeptemberében
megtartott
szécsényi országgyűlés
vezérlő fejedelemmé választotta Rákóczit (bár 24 tagú szenátust rendelt
mellé), majd fölhatalmazta őket a külügyek (és a béketárgyalások)
irányítására.
Anglia és
Hollandia
kezdeményezésére
1705.
október 27-én újra
megindultak a béketárgyalások a szövetséges rendek és a császáriak közt.
Stratégiáját mindkét fél az állandóan változó katonai helyzethez
igazította és Erdély hovatartozását illetően sem jutottak dűlőre; sem a
császár, sem Rákóczi nem óhajtott lemondani róla. A franciákkal kötött
szerződés ügye sem haladt előre, ezért a fejedelem a függetlenség
kikiáltása mellett döntött, hogy tárgyalóképes félként könnyebb legyen
számára a szövetségek kötése.
1707.
június 13-án az
ónodi országgyűlésen
Rákóczi javaslatára, Bercsényi támogatása mellett kikiáltották a
Habsburg-ház
trónfosztását. Azonban sem ez, sem a rézpénzinfláció visszaszorítására
tett kísérletek nem hozták meg a várt eredményt.
XIV. Lajos továbbra
sem írt alá semmilyen szövetséget a magyar fejedelemmel, így a
szabadságharcosok magukra maradtak. Felmerült egy, az oroszokkal kötött
szerződés lehetősége, de ezt a reményt sem sikerült valóra váltani.
1708.
augusztus 3-án a
trencséni csatában
a fejedelem lova felbukott és Rákóczi ájultan esett le róla. Mivel a
kurucok azt hitték, hogy meghalt, az egész had szétfutott. Ezt a
csatavesztést többé nem heverték ki. Egyre több kuruc vezér állt át a
császár táborába büntetlenséget remélve, és Rákóczi visszaszorult Munkács
és
Szatmár környékére.
Nem bízva a császár által megbízott tárgyalófél, Pálffy János szavában, a
fejedelem
1711.
február 21-én
elhagyta Magyarországot, Lengyelország felé véve az irányt.
A békekötés
Rákóczi távoztában
Károlyi Sándorra
ruházta hadainak főparancsnokságát. Károlyi, mentve amit még lehetett,
Pálffyval mint császári biztossal gyorsan megkötötte a békét, mert az
időhúzás veszélyes lett volna. Ennek értelmében
1711.
május 1-jén Szatmár
mellett, a
nagymajtényi mezőn
12000-nyi felkelővel lerakta a fegyvert, átadta zászlóit és letette a
hűségesküt.
A
szatmári béke
Rákóczira nézve a körülményekhez képest kedvező volt. Kegyelmet
biztosítottak neki, ha három hét alatt leteszi a hűségesküt és ha nem
akart volna az országban maradni, a hűségeskü letétele után
Lengyelországba távozhatott volna. Ő azonban nem fogadta el a béke
feltételeit; nem bízott az udvar őszinteségében, s érvényesnek sem
tartotta azt a szerződést, amelyet Pálffy
I. József időközben
bekövetkezett halála után, tehát a tőle nyert teljes hatalom megszűntével
kötött meg
A
bujdosás
Kétszer is fölajánlották neki a lengyel koronát és megválasztását az orosz
cár is támogatta, ő mégsem fogadta el.
1711 és
1712-ben
Lengyelországban maradt, hol a főurak kitüntetett figyelemben
részesítették. Ez idő alatt Sárosi gróf álnéven Danckában (Danzig)
lakott.
1712.
november 16-án
Danckából
Angliába ment, ám a
bécsi udvar tiltakozása miatt az angol királynő nem fogadta be. Ekkor
Franciaországba
evezett.
1713.
január 13-án
Dieppe-ben partra
szállt, s már
április 27-én
emlékiratot nyújtott be
XIV. Lajosnak,
melyben szolgálataira hivatkozott és kérte, békekötéskor ne feledkezzenek
meg Magyarországról. Ám a béke
1713 és
1714-ben
Utrechtben és
Rastadtban anélkül
köttetett meg, hogy Rákóczit vagy hazáját egy árva szóval is említették
volna. Még arról sem intézkedtek, hogy Rákóczinak a bécsi udvarnál lévő
fiait apjuknak kiadják.
A fejedelem a
francia udvarnál, bár hivatalosan nem ismerték el, nagy kegyben állott,
azonban
XIV. Lajos
1715.
szeptember 1-jén
bekövetkezett halála után már itt sem érezte jól magát.
1717 szeptemberében
a háborúban álló
Törökország
meghivására 40 főből álló kísérettel útnak indult, és
Spanyolország
érintésével
október 10-én
partra szállt
Gallipoliban.
Törökországban ünnepélyesen fogadták ugyan, de arról, hogy - mint ő
kívánta - külön keresztény sereg élére állítsák, tudni sem akartak.
1718.
július 21-én
megkötötték a passzarovici békét, amelyben a
Porta megtagadta a
bujdosók kiadatását. A császári követ még két év múlva is követelte
kiadatásukat, de a szultán becsületére és a
Koránra hivatkozva
kijelentette, hogy ilyen becstelenségre nem vetemedik. Csak annyit tett,
hogy a bujdosókat a fővárostól kissé távolabb fekvő
Rodostóba
telepítette. A fejedelem ebben a
Márvány-tenger
melletti városban rendezte be új otthonát. Egész kis magyar-gyarmat
alakult körülötte. Oda telepedett Bercsényi, Forgách Simon gróf,
Esterházy Antal
gróf,
Csáky Mihály gróf,
Sibrik Miklós,
Zay Zsigmond báró,
a két Pápay,
Jávorka ezredes és
mások, kik közül nem egy magára vehette
Mikes Kelemen
szavait: "énnekem semmi okom nem volt hazámból kibujdosni, csak az,
hogy nagyon szerettem a fejedelmet". Rákóczi korán kelt, mindennap
misét hallgatott, délelőtt írt és olvasott, délután fúrt-faragott,
bútordarabokat esztergályozott. Egyhangú, jóformán zárdai életet élt,
melyet csak néhanapján szakított meg egy-egy vadászat, vagy valamely
újonnan érkezett honfitárs. Ezek közt legnevezetesebb
Rákóczi György, a
fejedelem fia volt.
1733-ban a lengyel
örökösödési háború során felcsillant annak a reménye, hogy visszatérhet
Magyarországra, de ez a reménye nem teljesedett be. Két év múlva,
1735.
április 8-án
elhunyt.
Halála előtt intézkedett hátrahagyott családja és bajtársai érdekében.
Mindegyikről megemlékezett valami adománnyal
1732.
október 27-én kelt
végrendeletében, melynek végrehajtásával egy francia királyi herceget
bízott meg. A nagyvezérnek és
Franciaország
konstantinápolyi követének külön levélben kötötte szívére, hogy holta után
ne feledkezzenek meg az elárvult bujdosókról. Testének belső részeit a
rodostói görög templomban, szívét Franciaországban temették el. Tetemét hű
kamarása, Mikes Kelemen a porta engedélyének megérkezte után
1735.
július 6-án
Konstantinápolyba
vitte, és az ottani galatai, akkor jezsuiták templomában, a fejedelem
végakaratának megfelelően édesanyja, Zrínyi Ilona mellé helyezte el.
Hamvait
1906.
október 29-én
Kassán, a
Szent Erzsébet-székesegyházban
helyezték végső nyugalomra.
Fontosabb dátumok
1676.
március 27. - II.
Rákóczi Ferenc születése
1676.
július 8. - I.
Rákóczi Ferenc halála
1699.
január 26. - a
karlócai béke,
amely
Thököly Imrét és
Zrínyi Ilonát
bujdosni kényszeríti
1700.
november 1. és
1701.
február 11. -
Rákóczi levélben kéri
XIV. Lajos francia
király támogatását
1701.
április 18.- a
császáriak elfogják, csak
november 7-én tud
megszökni Bécsújhelyről
1703.
június 15. - a
fejedelem fogadja
Esze Tamást és
embereit Magyarország határán
1703.
szeptember 26. -
ekkorra az ország nagy része a fejedelem hatalmában van
1704.
augusztus 13. - a
németek tönkreverik a franciák és bajorok egyesült seregét, ezáltal
Rákóczi elveszít egy fontos szövetségest
1705.
szeptember 20. - a
szécsényi
kormányalakító
országgyűlés
1705.
május 15. -
I. Lipót halála,
I. József hatalomra
lépése
1705.
október 27. - a
békealkudozások kezdete
1707.
június 13. - az
ónodi országgyűlés,
ahol kimondják a
Habsburgok
trónfosztását
A vereségek
1708.
augusztus 3. -
Trencsén mellett a
kurucok vereséget szenvednek
1710.
január 22. - a
csata eldöntetlen maradt
Fegyverletétel és béke
1711.
február 21. - a
további vérengzéseket megelőzve Rákóczi örökre elhagyja
hazáját
1711.
május 1. -
fegyverletétel
Szatmár mellett
Bújdosás
1713.
január 13. -
partraszállás
Dieppe-ben
1717.
október 10. -
partraszállás
Törökországban
1735.
április 8. -
elhunyt
Rodostóban
|
vissza a lap
tetejére >>>
BATTHYÁNY LAJOS
(Pozsony, 1807. február 10. - Pest,
1849. október 6.)
az első felelős magyar miniszterelnök
Édesapját korán elvesztette, könnyelmű anyja pedig
nem törődött vele, ezért egy bécsi intézetben nevelkedett, majd fiatalon
katonai pályára lépett. A zágrábi akadémián jogi tanulmányokat folytatott.
1831-ben átvette az ikervári birtoka irányítását. Korszerűsíteni kezdte
uradalmát, közben egyre inkább bekapcsolódott a politikai életbe. 1834-ben
Pozsonyban házasságot kötött a 18 éves Zichy Antóniával. 1830-tól
felsőtáblai tag a reformországgyűléseken, és néhány évvel később már a
főrendi ellenzék egyik vezető alakja. 1841-ben az Iparegyesület, 1847-ben
az Ellenzéki Párt elnökévé választották.
Március elején már nem volt kétséges, hogy ha
megalakulhat a magyar kormány, akkor annak vezetője csak Batthyány lehet.
Március 17-én V. Ferdinánd kinevezte miniszterelnökké. Bár alkotmányos
monarchista volt, a pillanat kínálta lehetőséget igyekezett azonnal
kihasználni: egyik legelső intézkedéseként körlevélben utasította a
hatóságokat a jobbágyfelszabadítás haladéktalan kihirdetésére még a
törvény királyi jóváhagyása előtt.
Szimbolikus jelentőségű,hogy a forradalmi törvények
királyi szentesítésének napján, április 11-én tette le a kormányfői esküt.
1848-ban, az első népképviseleti országgyűlésre június 23-án először a
kiscelli, majd a sárvári kerület is őt választotta követnek. A kormányfő
elfogadta és vissza is igazolta a kiscelli mandátumot, de Szél József
megyei első alispán kérésére - aki báró Mesznil Viktor celli
megválasztását helyezte kilátásba - a sárvári képviselőség megtartása
mellett döntött.
Nevéhez fűződik a nemzetőrség megszervezése, és az
első tíz honvédzászlóalj felállítása. Szeptember 9-én Jelačić betört az
országba, 10-én Batthyány lemondott, majd visszavonult ikervári
kastélyába. Vidos József seregében harcolt. Néhány hét múlva a pesti
országgyűlésre utazott. Tagja volt annak a békeküldöttségnek, amelyet az
országgyűlés menesztett Windischgraetzhez.
A herceg 1849. január 8-án elfogta Batthyányt. Budán, Pozsonyban,
Laibachban, majd Olmützben raboskodott. Útban Ausztria felé Jánosháza
lakossága ki akarta szabadítani Magyarország volt miniszterelnökét és a
többi foglyot. 1849. április 27-én Somlóvásárhely felől osztrák dzsidások
által őrzött 18 szekér érkezett a településre. A szekereken élesre töltött
fegyverű katonák vigyázta foglyok ültek. A jánosházi vendégfogadó udvarára
gördültek be a szekerek, amelyeken a foglyok között forradalmárok voltak,
köztük három gróf: Batthyány Lajos, Károlyi István, Zelenszky László. A
foglyokat a vendégfogadóban szállásolták el: a grófokat egy kisebb
szobában, a többieket pedig egy nagy teremben. Az esti és éjszakai órákban
Jánosházán és környékén egy forradalmi jellegű, nagyszabású népmozgalom
bontakozott ki a foglyok kiszabadítására. 28-án hajnalban az összegyűlt
tömeg körbezárta az épületet és követelte a foglyok szabadon bocsátását.
Az őket őrző katonák vezetője, Langh kapitány a tömeg értésére adta, hogy
élve vagy halva, de a foglyokat tovább kell szállítania, és felkérte
Batthyányt, nyugtassa meg a tömeget. Ő a fogadó tornácának korlátjához
lépve, eleinte kissé remegő hangon, majd egyre magabiztosabban tett eleget
a parancsnak. Kijelentette, hogy nem fél a bíróság ítéletétől, és kérte a
tömeg szétoszlását. Rövid beszédét - kezét szívére téve - így fejezte be:
Köszönöm a hazafias jóindulatot, melyet irántam
és előttem többnyire még ismeretlen fogolytársaim iránt itteni ünnepélyes,
de mindnyájunkra vészessé válható megjelenésükkel tanúsítottak. Isten
áldja meg önöket a jóindulatért még késő unokáikban is, de éppen ennek az
Istennek, a kiben mindnyájan bízunk, szent nevében kérem önöket,
barátaink, hagyjanak minket, a mint eddig az ország fővárosából idáig
békében jöttünk, békében vonulni tovább is. Ne kívánják halálunkat idő
előtt, s ne idézzék föl, a mint már mondtam s most könyörögve újra mondom,
a mit kerülni lehetetlen volna, Jánosházának végpusztulását.
A felkelők vezetői kézszorítással búcsúztak a volt
miniszterelnöktől, akinek ez volt az utolsó nyilvános szereplése. A
Jánosházi felkelők ezen a napon beavatkozhattak volna a magyar történelem
menetébe, ha Batthyány is úgy akarta volna.
Az ellene indított felségárulási per során az olmützi
haditörvényszék csak rövidebb börtönbüntetésre ítélte. Bécsi ellenségei
azonban, akik mélységesen gyűlölték amiatt, hogy egy közülük való "nagyúr"
ellenük szegült, rábeszélték a hadbíróságot , hogy ítélje halálra, de
rögtön ajánlják is kegyelemre s így Batthyány szabad lehet. Ezután
hazahozták Pestre, ahol Haynau teljhatalommal rendelkezett. Október 5-én
közölték vele halálos ítéletét. Sikertelen öngyilkossági kísérletét
követően másnap Pesten kivégezték.
Batthyány család :
A család eredeti
neve Kővágó Örsi család volt, és a
Zala vármegyei
Kővágóörsről
származtak. Kővágó Örsi György házasság révén
1398-ban
megszerezte Battyán falut (a mai
Szabadbattyán).
György fia Albert azután a Battyáni nevet vette fel, amit utódai később
Batthyány formára változtattak (eredeti kiejtése: battyáni, mai
közkeletű ejtése: battyányi).
1522-ben
Battyhány Ferenc
báró (?-1566) királyi adományul több
Vas vármegyei
birtokot kapott. Ezek közül a legfontosabb
Németújvár volt (ma Güssing,
Burgenland). A
török hódítás
következtében a család a battyáni birtokát elvesztette és
Németújvárra tette
át székhelyét. Battyhány Ferenc ezután a
Habsburgok pártjára
állt és
Szapolyai János
ellen harcolt. Érdemei jutalmául számos további birtokadományban
részesült, és
1563-ban,
Miksa király
uralkodása kezdetén már a legelőkelőbb magyar főúrnak számított a
Királyi Magyarországon.
A család további
ismert tagjai:
Batthyány Boldizsár
báró (1543-1590),
humanista tudós,
1570-ben áttért a
református vallásra
gróf
Batthyány Ádám
(1610-1659), a németújvári
ferences rendház
alapítója
Batthyány Károly József
(1698-1772), tábornok,
II. József oktatója
Batthyány József
(1727-1799), püspök
Batthyány Ignác
(1741-1798), püspök
Batthyány Franciska
grófné (1802-1861)
Batthyány Lajos
(1807-1849), az első magyar
miniszterelnök
Batthyány Gusztáv
herceg (1803-1883),
Angliában élt és a
versenylótenyésztéssel
foglalkozott
Batthyány-Strattmann László
(1870-1931), "a szegények orvosa",
2003-ban a
katolikus egyház
boldoggá avatta
Batthyány Margit
grófnő (1914-1959),
Franciaországban
élt és versenylótenyésztéssel foglalkozott
|
vissza a lap
tetejére >>>
Dupla Ironman Világkupa Futam
Bonyhád 2008
Tamás Zsolt, az "Easy Star SE Bonyhád" versenyzője, a 2007-es év
ultratriatlon összetett világbajnoka - a Nemzetközi Ultratriatlon
Szövetség (I.U.T.A.) felkérésére - 2008-ban dupla Ironman világkupa
futamot rendez sportegyesületével.
Időpont: 2008. augusztus 28-31.
Helyszín: Bonyhád, Dombóvár-Gunarasfürdő
(Magyarország)
Projektmanager:
Tamás
Zsolt Tel: + 36 20 /
22 72 711
E-mail:
projectmanager@ultraironhungary.com bővebben:
www.ultraironhungary.com
Hazaérkezett a Világbajnok bonyhádi vasember
10 nap 10 IRONMAN Világkupa
futam
http://www.vasember.hu/
2007 november 5-15. Monterrey, Mexico
10 nap 10
IRONMAN Világkupa futam
A versenyzőknek tíz
napon keresztül minden nap egy klasszikus Ironman távot kell
teljesíteni. Minden nap reggel 9 órakor rajt az uszodába. A
helyi szabadidős parkban 3,8 km úszás után 180 km kerékpározás
következik.
A napi előírt program befejezésként a klasszikus maratoni távot
kell teljesíteni, mely 42,2 km futást jelent ugyanazon a
helyszínen.
Naponta maximum 22 óra alatt kell teljesíteni az előírt 3
versenyszámot.
A 10 napon belül, a 6., illetve a 7. nap környékén adják fel
viszonylag sokan a versenyt.
A tavalyi évben az indulók közül összesen 9-en csináltuk végig
ezt a nagyon kemény versenyt.
Jómagam 174 óra 37 perc alatt teljesítettem a távokat. Abszolút
8. és kategóriámban (férfi 30-40 éves korosztály) a második
helyezést értem el.
Az idei év teljesítményei és elért eredményei alapján átvettem a
vezetést az IUTA világranglistáján.
A jelenlegi első helyezésem magtartása érdekében az idén is
teljesítenem kell ezt a nem mindennapos versenyt.
A tervezett kiutazásunk időpontja: 2007. november 02. reggel
07:10
A Budapest Ferihegy 2B Terminálról indulunk
Budapest-Parizs-Atlanta-Monterrey útvonalon.
A verseny megkezdése
előtti napon, tehát 2007. november 04-én lesz az ünnepélyes
megnyitó és a versenytájékoztató.
Az első napon a
versenyek 2007. november 05-én 09:00 órakor kezdődnek.
A verseny utolsó napja: 2007. november 15.
A következő napokban
tartja a Szervező Bizottság az eredményhirdetést
Tervezett hazaérkezésünk 2007. november 19. 17:45
körül várható a Budapest Ferihegy 2B Terminálra.
Az
útvonal Monterrey-Atlanta-Párizs-Budapest lesz.
Ebben az
évben is várom a SZURKOLÓIM bíztató SMS-eit a
következő mobil számra: 06 - 20 / 227 - 2711
Tűzijáték a vasembernek
Bonyhád A város önkormányzata
megadta a módját, világbajnoknak kijáró ünnepséggel
fogadta a mexikói versenyéről hazatérő Tamás
Zsoltot.
A völgységi vasembert mintegy
200 zászlókkal felszerelkezett szurkoló várta a
bonyhádi városháza előtt, ahol stílszerűen a "Stand
Up For The Champions" című szám zengett a
hangszórókból. Tamás Zsolt nagy tettet hajtott
végre, személyében az első sportolót köszönthették,
aki világbajnoki címet szerzett ultratriatlonban.
Potápi Árpád polgármester köszöntőjében méltatta a
pályafutását, kiemelve a mexikói világversenyt,
amely megkoronázta azt. Tamás Zsolt harmadik lett a
Monterrey-ben lebonyolított "Tíz nap, tíz ironman"
elnevezésű versenyen, s ezzel elegendő pontot
szerzett ahhoz, hogy az első helyen zárja a 2007-es
esztendőt a sportág világranglistáján. - Nagyon
nehezen találom a szavakat, mindenkinek mindent
köszönök, a városnak, a polgármester úrnak, a
támogatóknak és a szurkolóknak, nélkülük nem
érhettem volna el ezt a fantasztikus eredményt -
mondta az ünnepelt. Tamás tiszteletére eljátszották
a Himnuszt, majd pezsgővel koccintottak Bonyhád
hősének tiszteletére. R. G.
http://www.tolnainepujsag.hu/index.php?apps=cikk&d=2007-11-20&r=6&c=642750
Köszönjük Tamás Zsolt
http://www.vasember.hu/
|
vissza a lap
tetejére >>>
MÁTYÁS (szül.: 1443.02.23., Kolozsvár; meghalt: 1490.04.06., Bécs)
![](matyas3.jpg)
Fiatalsága
558 éve, február 23-án
született Mátyás (Hunyadi/Corvin) magyar király, az első olyan
uralkodónk, aki leány ágon sem állt az Árpád-házzal rokonságban. (Az
Árpád-ház fiú ága 1301-ben halt ki.)
Mátyás király Hunyadi János
és Szilágyi Erzsébet másodszülött fia. Vitéz János irányításával
humanisták (
a humanizmusról és művelőikről, a humanistákról egy korábbi cikkben,
Erasmus kapcsán már olvashattatok a Sulineten) nevelték. A magyaron
kívül latinul, németül és csehül beszélt. Műveltsége meghaladta a
korabeli főurak műveltségét.
Bátyját, Hunyadi Lászlót
(1433-1457) a király 1457-ben lefejeztette.Ő volt Hunyadi János és
Szilágyi Erzsébet elsőszülött fia, ezért ő lett apja halála után a
Hunyadi-ház és a Hunyadi-párt feje. Hiába esküdött hűséget V. Lászlónak
1456-ban, apja tisztségét, a főkapitányságot, amit örökének tekintett,
nem kapta meg. V. László a címet inkább saját gyámjának, Cillei Ulrik
(1404-1456) német birodalmi hercegnek adományozta. Hunyadi László nem
tudta megemészteni a királyi döntést, és 1456. november 9-én az V.
László kíséretében Nándorfehérvárra érkező Cilleit híveivel
fölkoncoltatta. A király ekkor Hunyadi Lászlóra ruházta a főkapitányi
tisztet, és esküvel bántatlanságot ígért. 1457. március 14-én mégis
elfogatta Hunyadi Lászlót, és két nappal később összeesküvés vádjával
ártatlanul lefejeztette Budán, a Szent György téren
Hatalomra
kerülése
1457-ben V. László király Hunyadi Lászlóval együtt Mátyást is elfogatta,
s bátyja kivégeztetése után az ifjabb Hunyadit Bécsbe, majd Prágába
vitette. 1457 őszén V. László pestisben meghalt. 1458. január 24-én a
korábban apját támogató köznemesi rétegek segítségével Mátyást királlyá
választották, de nagybátyja, Szilágyi Mihály személyében kormányzót
állítottak mellé. Mátyás azonban hamarosan megmutatta, hogy a korlátokat
nem hajlandó elismerni és csorbítatlan királyi hatalomra törekszik.
Híveit, és különböző érdekektől vezérelt támogatóit is meglepő
erélyességgel fogott hozzá az erős központi hatalom megszervezéséhez.
Amikor Szilágyi Mihály Újlaki Miklós erdélyi vajdával, valamint Garai
László nádorral ellene szövetkezett, Garait leváltotta, Szilágyit
lemondatta és elfogatta. A III. Frigyes (1463-1525), szász
választófejedelmet Garai vezetésével magyar királlyá választó főurakat
pedig legyőzte. 1464-ben Székesfehérváron megkoronáztatta magát a III.
Frigyestől nagy nehezen - alku árán - visszaszerzett
Szent Koronával.
Az alku
Garai László nádor Mátyás prágai szabadulása után III. Frigyest hívta
meg a magyar trónra. Mátyás azonban seregeivel vereséget mért a szász
választófejedelemre. 1463-ban, hosszas alkudozás után, Bécsújhelyen
békét kötöttek, melynek során Mátyás ígéretet tett, ha törvényes utód
nélkül halna meg, akkor Frigyesé a trón. Frigyes ezen alku, és a kapott
8000 arany forint fejében visszaszolgáltatta a Szent Koronát.
Belpolitikája
Mátyás uralkodása alatt a központi hatalom megerősítésére törekedett. A
maga számára biztosította a vámszedés jogát, a bányák és a pénzverés
jövedelmét. Pénzügyi reformot hajtott végre, újjászervezte az
adórendszert, s az így megnövekedett jövedelmekből jól szervezett
zsoldos sereget állított fel. Társadalmi reformjaival a köznemesség
politikai befolyását növelte. A nádor hatáskörét kiterjesztette, új
központi hivatalokat állított fel.
Külpolitikája
Külpolitikáját meghatározták
a törökökkel vívott folyamatos harcai. Szinte évente hadat viselt
ellenük. Törökellenes terveihez Nyugat-Európától nem kapott kellő
segítséget, ezért Magyarországot erős birodalommá fejlesztve akart a
megfelelő anyagi erő birtokába jutni. Megszerezte a cseh királyi címet,
meghódította Morvaországot, Sziléziát. Bécs, Bécsújhely, Stájerország és
Karintia ellen is hadba indult, de sikerei csak átmenetiek voltak.
Az utódlás kérdése
Mivel második házasságából,
Aragóniai Beatrixtól nem született gyermeke, élete utolsó éveiben
megpróbálta házasságon kívül született fia, Corvin János számára
biztosítani a trónt.
Mátyás a művészetpártoló
Mátyás király bőkezűen pártfogolta művészeteket és tudományt. Híres
tudósokat és reneszánsz alkotókat hívott udvarába. Várakat, kastélyokat
építtetett, s ezzel is elősegítette a reneszánsz építő- és
díszítőművészet magyarországi fejlődését. Kiemelkedő jelentőségű volt
hatalmas kódexekből álló könyvtára (Bibliotheca Corviniana).
A néphagyomány Mátyás királya
A magyar néphagyomány, amely egész legendafüzért font Mátyás alakja
köré, a törökverő Hunyadi János fiát, mint jó és igazságos uralkodót
őrizte meg emlékezetében. A magyar népmesék álruhás királya
szembeszállva a gazdagokkal és hatalmasokkal, mindig a szegény, egyszerű
embert segíti a boldoguláshoz. A valósághoz az is hozzá tartozik, hogy
bár Mátyás viselt dolgairól már életében több vidám történet forgott
közszájon, a királyi udvarban élő humanista történetírók egyike sem
jegyzett fel az álruhában igazságot osztó király legendájának tápot adó
történetet.
Mátyás
királyról szóló történelem tétel-javaslatokat találhatsz ezeken az
oldalakon:
http://k2.jozsef.kando.hu/%7Eguczi/TORI/matyas.htm
http://diakoldal.banknet.hu/orarend/history/Ambrus/12.html
Mátyás király történelmi
szerepéről, tetteiről szóló részletes összefoglalót pedig ezeken az
oldalakon olvashatsz:
http://www.mek.iif.hu/porta/szint/tarsad/tortenel/europa/marcali/html/06/06r05f30.htm
Felhasznált irodalom:
-Mitták Ferenc: Történelmi
pillanatok
Tóth Könyvkereskedés és Kiadó Kft., Debrecen
-Ki kicsoda a történelemben?
Szerk: Szabolcs Ottó és Závodszky Géza
Laude Kiadó, év, hely nélkül
Hunyadi Mátyás
életnagyságban
2008. január 26. 19:29 MNO
A honfoglaló magyarok és Szent István után Mátyás királyt viszi
vászonra a monumentális alkotásairól híres Corvus-Kora Róbert. A
lökösházi festő több mint ezer munkaórát szán a megközelítőleg 45
négyzetméteres tablóra, amely az "igazságos" budai bevonulását örökíti
meg.
A művészben tavaly előtt fogalmazódott meg a gondolat, hogy rendhagyó
módon emlékezzen Mátyás királlyá választásának 550. évfordulójára, a
vázlatokkal pedig már egy éve el is készült. Megrajzolta és kompozícióba
tömörítette a főalakokat, majd régészekkel, történészekkel konzultált,
hogy minél korhűbben örökítse meg Mátyás dicsőséges hazatérését. Az
alkotás most teljes egészében elfoglalja a lökösházi művelődési ház
legnagyobb termének egyik falát, 9 méter hosszú és 5 méter széles, a
király mellett 60 életnagyságú férfi és nő került rá.
Ez a nagy lépték, amellett, hogy monumentális, egy nagy kihívás, amikor
az alakok életnagyságúban vannak megfestve, az fantasztikus, mintha az
ember ott lenne közöttük - mondta el Corvus-Kora Róbert. A festmény
várhatóan február végére készül el, állandó helye azonban még nincs.
Idén valószínűleg bejárja az országot, majd a két korábbi tablóhoz
hasonlóan a tengerentúlon is bemutatják.
(dunatv.hu)
|
vissza a lap
tetejére >>>
2010. 03. 15.
Talán mi, közeli ismerősei és
barátai is részeseinek érezzük magunkat Laci
barátunk elismerésének, mert a fafarasgáshoz három
dolog kell: alkotó szándék, bicska (a nagyolások
miatt esetünkben inkább szekerce), na és a fa.
Ez a fa ráadásul nagyon kemény és
görcsös volt (biztos, hogy maradtak bütykök
rajtunk), mert a magam részéről kijelenthetem:mi
voltunk a fa.
pannonpohl@gmail.com
Írta: ., 2010. March 15, Monday 19:35
Szabó László
Perczel
díjat
vehetett át
A március 15-i városi ünnepség keretében
ketten vehették át a Perczel-díjat, egyikük Szabó
László, aki 1951. december 25-én született Váralján.
Általános iskolai tanulmányait szülőfalujában,
középiskoláit Dombóváron, a Gőgös Ignác, ma Illyés Gyula
Gimnáziumban végezte. Érettségi után két évig dolgozott
segédmunkásként, majd 1972-től a Váraljai Klubkönyvtár
vezetője, 1973-tól a Nagymányoki Körzeti Művelődési Ház
igazgatója volt. 1975-ben szerzett népművelő-könyvtáros
oklevelet a Szombathelyi Tanárképző Főiskolán. 1977.
január 1-től a bonyhádi Vörösmarty Mihály Járási
Művelődési Központ módszertani előadója volt, és ebben
az intézményben dolgozott 1992. december 31-ig,
rokkantnyugdíjba vonulásáig.
A magyar népzenével az 1970-es évek
elején került kapcsolatba, szinte egy időben a születő
táncházmozgalommal. A Sebő együttes által tolmácsolt, a
népzenének az addigiaktól eltérő, szokatlan megszólalási
módja ragadta meg a figyelmét. Nagy hatással volt rá
Devecseri Zoltán, akivel 1975-től a bonyhádi és a
környékbeli ifjúsági közösségekben, klubokban
ismeretterjesztő előadásokat tartottak a magyar
népzenéről, annak terjesztése, megkedveltetése céljából.
Ekkor került elő a már hosszú ideje mellőzött hegedűje,
hiszen klasszikus zenei tanulmányait megromlott látása
miatt korábban abbahagyni kényszerült.
Miután a bonyhádi művelődési központba
került dolgozni, jött egy újabb, meghatározó találkozás:
Elmauer József, akkor még zeneművészeti szakközépiskolai
tanuló beszélt neki lelkesen népzenei táborbeli
élményeiről, melynek hatására népzenei együttes
alapítását fontolgatta. Mivel prímásra volt szükség,
Szabó László felajánlotta akkor még szerény hegedűs
tudását az alakulófélben lévő zenekar javára. Így
született meg 1977 augusztusában a Szélkerék együttes.
Nemcsak a város, de a megye művészeti életében is
jelentős tényezővé vált az akkoriban vidéken még
ritkaságszámba menő formáció. Szabó tevékenységének
másik fő területe a táncház meghonosítása volt
Bonyhádon. Ennek érdekében 77 őszétől havi
rendszerességgel a magyarországi táncházmozgalom
országosan elismert, meghatározó zenekarai
közreműködésével népzenei koncertből és táncházból álló
programsorozatot indított. Ennek hatására rendszeressé
váltak Bonyhádon a táncházak, melyek kisebb-nagyobb
megszakításokkal a mai napig az általa megálmodott
szellemiségben folynak.
Közben vezetése alatt 1981-ig töretlen
fejlődés jellemezte zenekarát is. Az első személyi
változások (katonaság, más zenekarba való távozás)
vetették fel benne a népzeneoktatás szükségességének
gondolatát. A bonyhádi általános iskolákban
hangszerbemutatókat tartva toborzott növendékeket,
akiket a művelődési házban szakköri keretben oktatott
tekerőlantra, hegedűre és brácsára. Legtehetségesebb
tanítványaiból alakult újjá a Szélkerék együttes
1985-ben. A növendékek fejlődését és a tágabb környéken
működő hagyományőrző és néptáncegyüttesek zenészigényét
felismerve szervezte meg ugyanebben az évben városunkban
a táncház-zenész képző tanfolyamot. 1987-ben mintegy 30
dél-dunántúli népzenész vehette át működési engedélyét.
Ezzel párhuzamosan, még a 80-as évek
elején indította útjára az Országos Népzenei Találkozók
sorát, melyek keretében kétévenként mérethetik meg
magukat a pályakezdő muzsikusok, hangszeres és énekes
szólisták. Ez a találkozó hosszú idő óta az ország egyik
legjelentősebb népzenei szakmai fóruma. A Magyar Rádió
éveken át élő adásban közvetítette a Zene Világnapja
alkalmából a bonyhádi népzenei találkozók gálaműsorát.
A 90-es évek elején új zenész kollégáival
és Eszterbauer Évával együtt dolgozta ki az országosan
is egyedülálló óvodai néptánc foglalkozások modelljét,
melynek bonyhádi meghonosításán is fáradhatatlanul
dolgozott. Ezen óvodai foglalkozásokból nőtt ki az idén
15 éves jubileumát ünneplő Völgység Néptánc Egyesület,
melynek alapító tagja és első elnöke is Szabó László
volt. A néptáncoktatás intézményes kereteinek
megteremtését szintén ő szorgalmazta a Városi Zeneiskola
igazgatójánál és a város polgármesterénél. Ennek sikeres
megvalósulása után következő lépése a hangszeres
népzeneoktatás elindítása volt, immár zeneiskolai
keretben.
A közéletben való aktív részvételét jól
tükrözi, hogy alapítója az 1994-ben megalakult Szellemi
Kármentő Polgári Körnek, melynek keretei között a mai
napig aktív. Kezdeményezője és a kivitelezésben is
tevékeny részese annak a folyamatnak, melynek
eredményeként városunkban állíthatták fel Wass Albert
író első köztéri szobrát. Ennek érdekében alapította meg
2004-ben a Wass Albert Törzsasztalt, mely társaság
kezdetben a városi könyvtár, majd a művelődési központ
partnereként mindmáig megszervezi az író születésnapján
a Wass Albert Nap elnevezésű programsorozatot. Szabó
László életműve követendő példa a helyi közösségi
művelődésben és a táncházmozgalom bonyhádi életében ma
résztvevő újabb generációk számára.
Gratulálunk
Szabó László!
"Tegyünk
együtt hazánk sorsának jobbra fordításáért!
Együtt győzni tudunk és
felépítjük igaz országunkat!"
"
AZ IGAZ ORSZÁGÉRT " csapata
|
vissza a lap
tetejére >>>
vissza a lap
tetejére >>>
|