![](kepek/eletmod_valtoztatas.jpg)
A mozgás
szerepe egészségünkben I. rész
A mozgás
javítja az agyi vérkeringést, és nagyon valószínű, hogy a fizikai tevékenység jó
hatással van az idegsejtek állapotára az agy hippocampus részében is.
A mozgásszegény életmód összefüggése betegségekkel
Az iparilag fejlett társadalmakban a népesség fizikai aktivitása jelentősen
csökkent, általánossá vált az ülő életmód. A mozgásszegénység különösen jellemző
és nagyfokú az idősebbek körében. Felmérések alapján a népesség 80-90 %-a
állítja azt, hogy nem mozog eleget. A mozgásszegény életmód ugyanakkor önmagában
is fokozza a koszorúérbetegségek kialakulásának kockázatát; sőt, közvetlen
összefüggés van az inaktivitás és a szív-érrendszeri betegségek okozta halálozás
között.
A rendszeres mozgás élettani hatásai
A mozgás jótékony élettani hatásai széleskörűek: a rendszeres edzés fokozza a
szív és a tüdő teljesítőképességét, csökkenti a szívizomzat oxigénigényét,
aminek különösen nagy jelentősége van koszorúér-betegségben szenvedők számára.
Ezen kívül rendszeres edzés hatására csökken a vérzsír-szint, a vérnyomás; az
izommunka csökkenti a vércukorszintet, segít megőrizni a testsúlyt, és így
kifejezetten előnyös hatású többek között például cukorbetegségben szenvedőknek,
akik fokozottan veszélyeztetettek szív-érrendszeri betegségek tekintetében. A
fenti kedvező hatások már rendszeresen végzett, közepes intenzitású (heti
800-2000 kcal energia-felhasználás) mozgás hatására is bekövetkeznek. Külön
hangsúlyozandó, hogy a kedvező változások rendszeres mozgás esetén minden
korosztályban (tehát a 65 éven felüliek körében is) kialakulnak. A rendszeres
mozgás előnyös hatása olyanoknál is kimutatható, akiknél már kialakult
valamilyen koszorúér-betegség: szívizom-infarktuson átesettek körében növekedett
túlélést tapasztaltak azoknál, akik rendszeres testmozgást iktattak az életükbe.
Hogyan tudjuk életünbe a rendszeres mozgást beiktatni?
A mozgásszegény életmód megváltoztatásával kapcsolatban a legfontosabb
tudnivaló, hogy ahhoz leginkább elhatározás szükséges, nem pedig pénz vagy idő.
Napi 30 perc mozgás legalább hetente három alkalommal már elegendő ahhoz, hogy a
mozgásszegénységet mint kockázati tényezőt csökkentsük vagy kiiktassuk az
életünkből. Tökéletesen megfelelő tevékenység például az egyenletes tempójú
gyaloglás. A nem otthon dolgozóknak mindenképpen el kell jutnia a munkahelyére,
illetve onnan haza, ami kiváló alkalmat nyújt a napi rendszeres testmozgás
biztosítására: menjen gyalog dolgozni és haza, vagy ha a távolság túl nagy,
legalább az oda- vagy visszautat tegye meg gyalog. Ezen túlmenően mindenkinek
vannak intéznivalói: a gyaloglás ekkor is beiktatható. Kiválóan használhatók a
lépcsők mint a testmozgás kellékei: ha emeleten dolgozik, vagy lakik, használja
rendszeresen a lépcsőket. Tanácsos a fokozatosság elvét megtartani: tízperces
sétával, illetve 2-3 emelettel kezdje, s fokozatosan, néhány naponta emelje az
adagot. Orvosi probléma miatt kezeltek kérjék ki orvosuk tanácsát,
csatlakozzanak rehabilitációs programhoz. A legfontosabb, hogy kezdje el, és ne
hagyja abba!
A sport több mint gyógyszer
A nagyvárosban élő, civilizált embernek a rendszeres testedzés nyújtja az
egyetlen lehetőséget a szervezet számára biológiai szükségletet jelentő mozgás
elvégzésére. Elmulasztásával szabad utat kapnak a mozgás- és oxigénhiányból, az
egyoldalú terhelésből (pl. ülőmunka) adódó elváltozások, betegségek. Egyre több
betegségről, többek között a halálozási okok élén álló szív- és keringési
betegségekről derül ki, hogy létrejöttükben a mozgáshiány is szerepet játszik. A
sport minden életkorban az egészséges életmód fontos része, és betegségmegelőző
hatása mellett egyre több betegség gyógyításában és utókezelésében is értékes
eszköz. A stressz talaján kialakult neurózis és egyéb panaszok gyógyításában is
fontos szerepet kap a rendszeres testedzés. A fizikai aktivitás jótékony hatása
megmutatkozik számos, az életminőséget alapvetően befolyásoló tényezőn is az
étvágy javításától kezdve a nyugodt alváson, a kiegyensúlyozott kedélyállapoton
át a nagyobb teherbíró képességig. A sport több mint gyógyszer: számos közvetlen
gyógyhatással is rendelkezik, de hat az egész emberre. Számos betegség
gyógyításában értékes kiegészítője a gyógyszeres és egyéb terápiás eljárásoknak.
A mozgás ugyanolyan velünk született létszükséglet, mint a táplálkozás vagy a
fajfenntartás. A mozgás a fogantatástól kezdve jelen van. Egy újszülöttnek
ugyanannyi izomrostja van, mint egy felnőttnek...
(Az írás megjelent a
Csobánka újság
2006. szeptemberi
számában.)
Az
oldal tetejére>>>
II. rész
A mozgás talán
a legjobban befolyásolja belső szerveink működését, az anyagcsere-folyamatokat.
A mozgásról, végtagjaink helyzetéről, izmaink működéséről az idegpályákon az agy
felé történő visszajelzések nagyon gazdag ingereket jelentenek a központi
idegrendszer számára. Ezek az ingerek mással nem helyettesíthető szerepet
töltenek be az agy, az idegrendszer, különösen a gondolkodás fejlődésében.
A mozgás valójában komplex módon zajlik a szervezetben, a környezetben, belső
érzésekben, külső visszajelzésekben. A mozgások nagy része örömet kelt, s mint
ilyen, önmagában segíti a motivációt. Ha ezt nem engedjük felszínre törni, akkor
a mozgást másként élik át a gyerekek, de a felnőttek is. Az ember, amint arra
utaltam, hatalmas mozgásigénnyel jön a világra. A mozgáshoz való későbbi
viszonyt nagyban meghatározza, hogy ezt az igényt a környezet, a szülő, az
óvoda, az iskola megerősíti, vagy elnyomja. Minden azon múlik, hogy a környezet
elfogadja-e, megerősíti-e a mozgást, mint kommunikációt, mint örömforrást, mint
alapvető létezési formát.
Az iskolában a testnevelés nem egyszerűen készségtárgy, hanem talán a
legfontosabb meghatározója annak, hogy milyen egészségben éli le a felnövő ember
az életét. Az iskoláskorban történő nevelés eldöntheti, hogy ötven vagy hetven
évig él-e egy ember. A mozgás önmagán túlmutató szerepét azonban nemcsak az
iskola, hanem a társadalom sem ismeri fel a maga teljességében. Az iskola ebben
a vonatkozásban csak leképezi a társadalmat.
A fegyelmezés során leggyakrabban az önkéntelen mozgásigény korlátozása jelenik
meg. A tanárképzésben nem kap kellő súlyt a mozgásszükséglet biológiai
meghatározottsága s annak bemutatása, hogy a tanítás, nevelés elemi feltétele,
hogy a gyereknek ezt az igényét folyamatosan kielégítse az iskola. Döbbenetes,
hogy azt a tételt, amely szerint mindenfajta intellektuális tevékenység
“motoros” tevékenységbe ágyazódik, mennyire figyelmen kívül hagyja az iskola.
Bármilyen hihetetlen, de igaz, hogy a matematikai gondolkodás fejlődéséhez és a
sikeres nyelvtanuláshoz is a gyerekek sokféle mozgására van szükség. Ez a
szemléletmód ma nincs jelen az iskolában. Ha mindennap van testnevelés, ha
mindennap kielégül a mozgásszükséglet, akkor a gyerekek többsége nyugodtan ül,
és jelentősen csökken az úgynevezett problémás, túlmozgásos, feszült, nem
figyelő gyerekek száma. A mozgásszükséglet kielégítése az intellektuális
tevékenységnek, a figyelemnek, az emlékezetnek az egyik legfontosabb
idegfiziológiai előfeltétele. Ezt az alapvető tételt mintha mellőzné az iskola,
mintha csak az intellektuális fejlesztés lenne az egyedüli cél. Holott a testi,
fiziológiai, idegrendszeri, érzékszervi fejlesztés ugyanolyan fontos része a
nevelésnek.
A helyes artikuláció például nagyban függ attól, hogy milyen a gyerek általános
mozgásfejlettsége. Ezért lenne nagyon fontos az óvodai és a kisiskolás
testnevelés, a mozgáskultúra-fejlesztés. A beszédproblémák, sőt az olyan
tanulási zavarok, mint a diszlexia, szorosan összefüggnek a mozgás
fejlesztésében jelentkező hiányosságokkal. Ha a kis bölcsődés vagy óvodás nem
tanul meg sokféle mozgásformát, nem jön létre az idegpályáknak az a
begyakorlottsága, nem jönnek létre azok a feltételes reflexkapcsolatok, amelyek
a tiszta beszédhez, a figyelemkoncentrációhoz kellenek. Az írás tanulása során a
kis elsősök jó részének problémákat okoz, hogy a kis köröket, vonalakat két sor
közé rajzolják. Megfigyelhető, hogy az a gyerek, aki sokat mozgott, akivel
sokfajta mozgást gyakoroltattak az óvodában, sokkal könnyebben tanulja meg azt a
finommozgásos koordinációt, amely az írás alapja, mint az, akinek kevésbé vagy
egyáltalán nem fejlesztették sokoldalúan a mozgásügyességét.
A modern agykutatások is arról szólnak, hogy mennyire fontos és értékes a
testtudatot fejlesztő mozgás. Nemtől, kortól függetlenül mindenki képes ezt az
állapotot megtapasztalni azzal, hogy szán arra naponta legalább egy fél órát,
hogy odafigyeljen a testére. Én a hastáncban és a jógában tudom ezt leginkább
átérezni, amikor 100% -os figyelemmel vagyok a testem összes porcikája iránt,
ahogyan mozgok, és ahogyan a levegőt veszem.
Az a test, amellyel törődünk, könnyebben és több örömöt nyújtó hírvivő anyagot
és hormont teremt, mint egy elhanyagolt test. Nem beszélve arról, hogy gyakran
elfelejtkeznek az emberek levegőt venni. A sport arra is megtanítja a
szervezetünket, hogy levegővétellel segítjük a mindennapi életünket, és a
mozgást is.
Ma már elég sok jó irodalmat és különböző segédanyagot lehet vásárolni, ha
valakinek nincs ideje fitness, vagy mozgásstúdiókba járni, vagy esetleg tart
attól, hogy hogyan fogadják majd ilyen-olyan “félelmei” miatt. Az ilyen jellegű
anyagok nagyon hasznos “barátaink”, hiszen tele vannak jobbnál jobb ötletekkel
és információval, amit csak az órákon tudnánk elsajátítani. A gyakorlatokat
általában még képekkel is illusztrálják, és hasznos információkkal látják el a
hozzá nem értő, de mozogni vágyó érdeklődőket. Nem mondom, hogy mindenképpen
helyettesít egy könyv vagy kazetta egy trénert, mert azért a hangulat, a
csapatszellem és a hely energiája is sokat segíthet a mindennapi gondoktól való
megszabadulásban (legalábbis egy időre) és a feloldódásban. Segít a kitartásban
és a rossz gondolatok elűzésében, és a kívánt eredmény elérésében. Mindenki
másért szeret valamilyen sportot űzni. Én elsősorban azért teszem, mert feldob,
és boldogsággal tölt el, felfrissít és megnyugtat más boldogsága, felszabadult
testérzete. Mivel sok depressziós, az életük nagy részét otthonélő, fiatal
kismamával, és elfoglalt anyákkal találkozom mostanában, ezért a következő
cikkemet nekik és természetesen minden kedves életmódváltozással kapcsolatos
témát kedvelő olvasóimnak szánom nagy szeretettel…
(Megjelent a Csobánka újság
2006. októberi számában.)
Az
oldal tetejére>>>
|
Tartalom
–
A mozgás szerepe...I. rész
– A mozgás
szerepe...II. rész
|