10. Alapítványi est került megrendezésre pénteken a Művelődési Házban. A hagyományos zenés-táncos, poénoktól nem mentes műsorral szokták megköszönni az iskola végzős diákjai, az Egészséges Gyermekeinkért alapítvány támogatóinak a segítségét. Egy kimaradt tanuló véleménye szerint: fogalmazhatnánk úgyis, hogy ilyenkor nyolcadikosok egy jó hatalmas nagyot buliznak.
Negyedórával a kezdés előtt nem volt szabadszék a „művház” nagytermében, sőt gyakorlatilag az állóhelyek is „elfogytak”, ilyent is ritkán tapasztalhatunk a város rendezvényein. De ezen nem is kell nagyon csodálkoznunk, hiszen a diákok évről-évre színvonalasabb műsorokkal állnak a publikum elé. Mondhatnánk jó híre van az estnek, ahova el kell menni, ha valaki jót akar szórakozni. Akik eljöttek, most sem csalódtak.
A közel három és félórás estén, több mint húsz zenés-táncos műsorszámot láthatott a népes közönség. Volt, aki dobolt, fújta a klarinét, mások megosztották a gondolataikat, hogy hogyan kell szülőt, nővért nevelni, láthattuk a Botcsinálta fiú néptánc együttes első és valószínű utolsó táncát. Szegedi Benjámin, Máté Péter Elmegyek, elmegyek… c. örökslágerét énekelte el, bizony ha ezt hallotta volna énekes, bizton állíthatjuk, hogy az előadás végén Ő is megtapsolta volna helyi művészpalántát. Bizet, Les Toreades zenéjére a gyerekek igazi latinos hangulatot varázsoltak a ház ódon falai közé. És ne feledkezzünk meg a tanárok által megtestesített Princess együttesről sem, a hölgyek hatalmas nagy sikert arattak a gyerekek körében. Hatalmas –leírhatatlan- nagy tapsvihar, ováció, sikítás fogadta az előadást. A dinamikus finálé pedig már szót sem érdemel, mert egyszerűen tökéletes volt.
Újra bebizonyosodott, hogy a mostani nyolcadikosok az elmúlt évek legelevenebb, legéletrevalóbb, legdinamikusabb végzősei.
Az est egyben jótékonykodásról is szól az alapítvány javára. És ezért sem feledkezzünk meg a műsor előtti adakozásról. Mint sokak számára ismeretes múlt héten került megrendezésre a Városunk bálja, amely bevételét a Répcelakért egyesület az alapítvány javára ajánlotta fel. A köszöntő után a 150 000 Ft-ot Lukácsi Ernőné -az egyesület elnöke- nyújtotta át Verasztó Jánosnak az alapítvány vezetőjének. Illetve a szünet után közel egyórás árverést tartottak a gyerekek. Számításaink nagyjából harminc árverésre bocsátott tárgyért egyszer-kétszer nagy csata alakult ki. Licitálni lehetet az egyszerű karácsonyi díszektől kezdve a motorolajon át egészen a pulykáig (!).
Egy sikeres rendezvényhez két dolog szükséges. Első a közönség érezze jól magát, amit az előadás végén tapsával mutathatja ki. Másik, hogy a szereplők is érezzék jól magukat a színpadon. Láttuk, hallottuk mindkét dolog teljesült!
Martin - December 04 2006 21:09:02
Hát igen én mint egyik szereplője az Estnek bizonyíthatom, hogy nagyon jó volt a hangulat és összetartóbb lett a három osztály.Nekem például az eleje, és a Vége nagyon tetszett, és a fények is nagyon jók voltak!A főpróbán nagyon izgult mindneki (csütörtökön),és ott sokka több hibánk is volt, és le voltunk hangolva egy kicsit, h nemlesz belőlle egy jó alapítványi est, de mindneki összeszedte magát, és szerintem az a sok ember aki ott volt jól érezte magát!A segítséget köszönjük mindenn Embernek, akik valamiben segítettek pl:fény,hang,koreográfia stb..Nélkülük nem hizsem, hogy sikerült volna ez a Jó kis Est!
Martin - December 04 2006 21:09:43
A HIBÁKÉRT ELNÉZÉST!