Az utóbbi időkben felerősödött - különösképp az Világhálón - a HAARP, Echelon, Chemtrail és ezen témakörökbe tartozó "tudat és környezetmódosító rendszerek" hatásairól a vita. Nem az a viták témája, hogy vannak-e ilyen rendszerek, illetve folynak-e kísérletek ilyen rendszerek létrehozására, hanem az, hogy milyenek a már tapasztalható, vagy nemsokára bekövetkező következményeik. Meddőek ezek a viták, mert nincs semmi érdemleges következménye azon kívül, hogy nyilvánvalóvá teszik a teljes információszegénységet. Ebből eredően megoldásokat sem kínálnak. A pozitívum viszont az, hogy a közvélemény elé tárták ezt a témakört.
Nyilvánvaló tény, hogy ezek a rendszerek - és más kísérleti rendszerek - léteznek, és már eddig is óriási összegeket emésztettek fel. Valós információk nem kerülnek a közvélemény elé, így marad a feltételezések sokasága, melyek milyenségét nem kell részletezni. Azt is el kell fogadnunk, hogy a túlnépesedett Föld fennmaradása okán szükségszerű egy olyan természetszabályozó és pszichológiai befolyásolási szisztéma mielőbbi kidolgozása és alkalmazása, mely kizárja a túlnépesedésből adódó konfliktusokat, tragikus eseményeket. De hogy ez egy szeretet és igazságosság alapú rendszer lesz-e, vagy pedig a gyűlölet vezérelte gyilkos szisztéma, még nem tudjuk. Az eddig birtokunkba került információk alapján az utóbbi irányzat megvalósulása a valószínűbb.
A fent megnevezett rendszerekkel kapcsolatban eddig nem fejtettük ki a véleményünket, mert ezek csak elterelő műveletei egy nagyszabású, és már kísérleti szinten működő szisztémának, melyet a következőkben VTR - Vezérelt Tudatmódosító Rendszer - elnevezéssel jelölünk. A fent megnevezett rendszerek nem működőképesek, illetve óriási hibákkal működtethetők csak, és a legnagyobb hibájuk, hogy nem szelektívek. Mindenkire hatnak, és nem az elvártak szerint. A VTR rendkívül hatásos és abszolút szelektív. Ennek sok millió halott a bizonyítéka.
Posta Imre honlapjára írók, Molnár F. Árpád (Hírháttér), Varga Szibilla (Magyar Sors) és sokan mások a látható jelek és megérzéseik alapján többé-kevésbé megválaszoltak a fent nevezett kísérletek mellékhatásai által feltett kérdésekre. De ezek csak a lényeg eltakarására szolgálnak, mert sok információt, vagy dezinformációt maguk a kísérleteket végzők suttogó propagandája szórt szét, vagy közölt a kutakodókkal. A valódi VTR ismerőit (tudósok és kutatók), akik nem tartoztak a legbelsőbb körhöz, már kivétel nélkül likvidálták. Kit így, kit úgy.
A Világhálóról megismert kutakodók általános jellemzője, hogy rendkívül érzékeny idegrendszerű emberek, és képesek megérezni azokat az idegrendszeri behatásokat, melyeket mások csak hangulati hullámzásoknak tartanak. Az Arcvonal kutatóinak nincsenek ilyen érzéseik, mivel rendkívül stabil idegrendszerűek. Nem saját megérzéseik miatt foglalkoznak ezzel a témával, hanem a tudomásunkra jutott tények miatt.
- Hogyan szerzett az Arcvonal tudomást a VTR-ről?
Tíz évvel ezelőtt az Arcvonal vezetésének ismerősi köréből kaptuk a hírt, hogy egy tudós kutató üzent, fontos információk átadása okán. Magát a kutatót nem ismertük, közvetítőn keresztül történt a megkeresés. A megbeszélt időpontban találkoztunk. Egy kísérővel érkezett, aki nem vett részt a beszélgetésben. Komoly fenntartásaink voltak a beszélgetés előtt, még a provokációra is fel voltunk készülve, ezért a háttérbiztosítást is megoldottuk. Bemutatkozáskor ismertette képesítéseit és kutatói munkásságát. Ezt követően megkérdezte, hogy milyen képzettséggel rendelkezünk (ketten vettünk részt az Arcvonal részéről). Közöltük, hogy magas szintű elektronikai és katonai képzettséggel. "Valószínű, hogy nem fogják megérteni azt, amit elmondok, de igyekszem a legegyszerűbben közölni" - és megdöbbentő dolgokat hallottunk. Valóban sok mindent nem tudtunk a helyére tenni (például az agyi receptorok működési elvéről fogalmunk sem volt, és sok másról sem, amihez egy ideggyógyász-pszichológusi diploma is kevés lett volna). De az elmondottak lényegét tökéletesen megértettük. Sátáni művelet képe rajzolódott ki.
Felvetettük, hogy leírhatná tanulmányozás végett, de csak szóbeli közlésről lehetett szó. Rendkívül rokonszenves ember volt, az intelligens tudós megtestesítője, szóba sem jöhetett semmiféle vita. Nagyon egyszerűen és érthetően ismertette a tényeket, nem rajta múlt, hogy maradtak bennünk homályos kérdések. Eredeti tervével ellentétben felajánlotta, hogy tartsunk egy második megbeszélést, ahová vigyünk magunkkal egy képzett, diplomás ideggyógyászt, agysebészt, vagy hasonló képesítéssel rendelkező, megbízható barátunkat. Sajnos hónapokba telt, mire ezt a személyt megtaláltuk. Üzentünk, hogy folytatnánk a beszélgetést. Egy külföldi kutatóintézetbe kapott meghívást, ezért a találkozó nem jött létre. A közvetítőt megkértük, ha hazajön, beszéljen meg egy találkozót. Pár hónap elteltével létrejött a második találkozó. Ha az elsőt döbbenetesnek minősítettük, akkor ez - más ok miatt - félelmetesnek volt nevezhető.
Hárman mentünk az Arcvonaltól, a tudományos kutató egyedül volt, a közvetítő kísérte, de a megbeszélésen nem maradt ott. Egy emberi roncs ült velünk szemben. Először azt gondoltuk, hogy beteg, épp influenza járvány volt. Mikor rátértünk az előző beszélgetésünk témájára, elterelte róla a szót. "Igen, igen, de annál sokkal nagyobb bajokkal kell szembenéznünk" - közölte, és ismertette is. Szófordulatai, beszédstílusa nem változott, de a mondandója igen. Közölte, hogy az Antikrisztus itt van a Földön, Ausztriában, Bécsben él, Fischernek hívják és időközönként gyermekeket eszik. Minden erőnkkel harcolni kell ellene. Az eredeti téma egyáltalán nem érdekelte.
Az udvariasság kötelezett minket, hogy még egy ideig maradjunk. Miután eljöttünk, az orvos barátunk azt mondta: ezt az embert kivégezték. Nem ölték meg, mert az bizonyítaná eddigi állításainak az igazságát, de egy őrültet csináltak belőle. Így azt sem hiszi el senki, amit eddig mondott. Ki is hinne egy őrültnek?
Az a társa, akivel az első beszélgetésünkön megjelent, Ausztriában, vagy Németországban egy hegyi úton "gyorshajtás miatt" szakadékba zuhant és azonnal meghalt. Köztudottan óvatos vezető volt - közölte a kapcsolatunk. Így csak az első beszélgetésünk anyaga maradt meg az emlékezetünkben, de orvos barátunkkal újra átbeszéltük, és az ő szakmai tudása következtében teljes lett a kép. Ezt a következő részben ismertetjük.
A következő ismertetés nem tudományos igényű. Az átlagos tudással, képzettséggel rendelkező olvasóinknak szántuk, ismereteik bővítése céljából. A leegyszerűsítés miatt a szakemberek egyes állításainkat vitathatják, de mert csak a lényeg bemutatása a célunk, ezért a komolyabb, mélyreható ismertetéseket mellőzzük.
A tudatbefolyásolási technológia már jó ideje ismert. Az élet minden területén alkalmazzák is. Katonai vonatkozásban a kuvaiti-iraki háborúban (1991) eredményesen vetették be, majd kísérleti szinten Ruandában a hutu-tuszi polgárháborúban szintén "rendkívül eredményesen" - legalább egymillió áldozattal alátámasztva - alkalmazták (1993 - egy átlagosnak nevezhető törzsi háborúból páratlan tömegmészárlást csináltak.) A tudatmódosítás technológiái közül a műholdas technológia és a rádiófrekvenciás technológia bizonyult a legeredményesebbnek. A megnevezett két eseményt azért emeljük ki a sok más művelet közül, mert eredményesek voltak, és mert példaértékűek a két rendszer összehasonlítása vonatkozásában. Akiket ezek a megoldások komolyabban érdekelnek, a Világhálón és más forrásokból az alapvető ismereteket megszerezhetik.
A Kuvaitban használt rádiófrekvenciás tudatmódosító technológiával, illetve a Ruandában alkalmazott műholdas-ionoszféra tükrözéses technológiával sikerült elérni a várt eredményeket, de nyilvánvalóvá váltak a rendszerek hibái is. A rádiófrekvenciás tudatmódosítás feltétele a megcélzottak kapcsolata a megfelelő frekvenciával, valamilyen hírközlő rendszeren belül. Ha ez megtörténik, viszonylag olcsón végrehajtható a művelet. A műholdas-ionoszféra tükrözős technológia nagyon sokba kerül, és szabályozása nagyon körülményes, de jelenleg a leghatásosabb. Mindkét rendszer - és minden más tudatmódosító rendszer - hibája az általános, mindenkire kiterjedő hatás. Nem szelektívek. A nyolcvanas évektől a szelektivitás kutatása került előtérbe, különösen a katonai felhasználhatóság miatt. A saját erők kivonása a hatások alól (reménytelenség érzése, depresszió, agresszivitás, stb. - a későbbiekben ismertetve) kulcskérdéssé vált.
- Az emberi agy működése
Az agy az élet és a tudat vezérlő egysége/szerve. Több mint száz milliárd idegsejtből áll, melyek mindegyike képes akár tízezer idegsejttel is kommunikálni. Így az agy egymással kommunikáló sejtek halmaza, de ezek a sejtek nincsenek egymással szoros kapcsolatban. A neuronok az aktív agysejtek, ezek munkáját a támogató sejtek segítik. A neuronok elektromosan is aktívak, EEG műszerrel mérhető az aktivitásuk. Az EEG mérések kimutatták, hogy az agy 1-20 Hz közötti, igen alacsony frekvenciás elektromos hullámokat állít elő. Az agy védelmi rendszere az ilyen alacsony elektromos hullámokkal szemben nem eléggé erős, mert maga is ezen működik. Ebben a hullámtartományban van egy veszélyesnek nevezhető 7.8 Hz-es tartomány, melyet Schumann frekvenciának is neveznek. Az agy alfa és théta állapotának a határain ezen a frekvencián működik. Ez a hullámhossz a hipnotikus állapot hullámhossza, és az álom és az ébrenlét köztes állapota (ez a HAARP-technológia működési hullámhossza is). Ha az agyat ilyen frekvenciájú elektromos sugárzás alatt tartják, az erősségétől függően az információk beültetésétől a legszélsőségesebb cselekedetekig mindenre utasítható. Ez a frekvencia belép az agy elektroenkefalogrammikus (EEG) rendszerébe, és akár a végletekig felkorbácsolhatja a negatív érzelmeket, a félelmet, a rettegést, a totális reménytelenséget. Az agyi receptorok (jelfogó rendszerek) igyekeznek fenntartani az agy normális állapotát, és befolyásolás esetén lezárni a közvetítő csatornákat, hogy a negatív behatás ne okozhasson katasztrófát. Több mint húsz agyi receptort ismerünk, mindegyiknek megvan a sajátos funkciója, de szinte mindegyik egy-egy hangulati-érzelmi funkciót is betölt. Ha a 7.8 Hz-es elektromágneses hullámot összekapcsolják az agyi receptorok működését befolyásoló anyaggal (szervezetbe juttatott aktiváló, működést befolyásoló anyaggal), az emberi agy a teljes kiszolgáltatottság állapotába kerül. A 7.8 Hz-es elektromágneses frekvencia a természetben is előforduló sugárzás, de általában olyan gyenge, hogy nem befolyásolja az agy működését, a receptorok aktivitásának köszönhetően.
- Az aktiváló anyag
A szelektivitást a célterületen csak úgy lehet megoldani, ha a védeni kívánt embereket mentessé tesszük a káros sugárzás hatásaitól. Ez rendkívül bonyolult művelet, de megvalósítható több, különleges eljárás alkalmazásával. Sokkal egyszerűbb az a módszer, mely a támadni kívánt embereket teszi alkalmassá egy alacsonyabb szintű sugárzás általi vezérlésre. Ezért az agyukat olyan állapotba kell hozni, hogy az átlagember számára csak kedély-hullámzást előidéző sugármennyiség esetükben teljes értékű tudatmódosítást eredményezzen. Legegyszerűbb megoldás az, hogy azt az anyagot, melyet már kidolgoztak és ismernek (de még kísérleti stádiumban van), bejuttatják a támadni kívánt emberek szervezetébe. Az aktiváló anyag az agy védelmi rendszerét kiiktatja, az agyi receptorok (jelfogók) a sugárzott frekvenciákat közvetítik. Így kisebb sugárzó erővel is jó eredményeket érhetnek el. A mennyiséggel szabályozható a hatóerő. A védendő emberek esetében a normális állapot fenntartására elég a kedélyjavító gyógyszerek szedése. Kirívó esetként megvalósítható az is, hogy egyetlen ember agyi védelmét kiiktatják az aktiváló szerrel, és olyan mennyiségű irányított sugárnyalábba helyezik (hordozható készülékkel), hogy bekövetkezik a tragédia. A teljesen normálisan viselkedő személy egyik pillanatról a másikra öngyilkos lehet. A politikai foglyok esetében szintén használatos ez a módszer, az öntudatot és a tartást teljesen felszámolhatja. Megfigyelték viszont, hogy az erős hit, vagy a fanatizmus képes oly mértékben fokozni az agy belső energiatermelését, hogy nem érhető el a kívánt befolyásolás.
- A kísérlet kérdései
Első: mikor, hogyan és mennyit. Második: hogyan tehető rendkívül ellenállóvá az aktiváló anyag (hőhatás, vegyi anyagok, időállóság, sugárzások, stb.). Maga az aktiváló anyag nem okozhat semmilyen élettani elváltozást, mérgezést még akkor sem, ha nagyobb mennyiség kerül a szervezetbe. Laboratóriumi vizsgálatok során se lehessen mérgezést megállapítani.
- A magyar tudós kutatási területe
A magyar élelmiszer-ipari kutatók és laboratóriumok munkája világviszonylatban elismert, ezért részletkérdések megoldása miatt bevonták a kutatásokba a magyarokat is. A nevezett kutatónak és munkatársainak a feladata az volt, hogy tisztázza az aktiváló anyag viselkedését az étolajban. Az étolaj minden felhasználási módjában. Nehéz feladat volt, mert kevés élelmiszer van olyan hatásoknak kitéve, mint az étolaj. A magyar kísérlet sikeres volt. A kutatókkal a munka megkezdése előtt közölték, hogy egy titkos kutatásról lenne szó, és a békesség, az élhetőbb világ kialakítása a célja. Forrongó térségek békéjét kívánják ezzel a módszerrel elérni (valójában erre is használható lenne). A velünk megbeszélést folytató kutatónak az tűnt fel, hogy szinte kivétel nélkül zsidók jöttek a kutatást megrendelő országból. Ez óvatossá tette, és lassan megvilágosodott előtte az igazi cél. Tudta, hogy valamit tennie kell, de nem volt kihez fordulnia. Minket talált - a közvetítőnket ismerve - alkalmasnak arra, hogy elmondja ezt a gondját. Az egész művelet ismertetése és a hatásmechanizmus leírása az elbeszélése alapján készült. Kísérleti anyaggal is rendelkezett, de annak sorsáról nincs tudomásunk.
- Bejuttatási módszerek
Miért épp az étolajjal kísérleteztek? Mert olyan területen kívánták alkalmazni, ahol a lakosság nem eszik disznózsírt. Mert szinte minden esetben élelmiszerekbe keverve juttatják el az anyagot a célszemélyekhez, illetve a célterületre. Ruanda esetében kihasználva a polgárháborús helyzetet, teljesen tönkre tették az élelmiszer termelést és feldolgozást. Ezt követően megkezdődtek az élelmiszer szállítások, segély címén. Ezek az élelmiszerek tartalmazták a kísérleti aktiváló anyagot. Ezért nem fordítottak gondot az elosztásra sem, vitte aki tudta. A lényeg az volt, hogy megegyék, és ezt meg is tették. A kísérlet azonban nem sikerült, mert az akkori aktiváló anyag nem volt megfelelő, ezért emelni kellett a sugárzás energiaszintjét, és az eredmény önmagáért beszélt. Ebben az esetben a liszt volt a hordozója az aktivátornak, mely nem volt működőképes. Valami kiszivároghatott, mert pár évre rá, amikor Észak-Korea élelmiszer-válságba került, az USA felajánlott számára élelmiszer segélyt (sok ezer tonna lisztet), de a koreaiak elutasították. Inkább a kínaiaktól vásároltak hitelbe rizst és búzát. Így azután Észak-Koreából nem lett Ruanda II. A mai helyzetet, a HAARP és az Echelon-rendszerek fejlesztéseit és a nagy központi rendszerbe történt integrálását, és a digitális műsorközvetítő rendszerek veszélyeit a folytatásban ismertetjük. Kevés anyag áll a rendelkezésünkre, ezért minden információt köszönettel fogadunk.
V. István
(Forrás: www.jovonk.info)
Ha tudták, hogy a liszt a hordozó, akkor miért nem tettek kísérletet a semlegesítésére?