|
|||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
|
A Gyékényesi kavicsbánya·tó Számunkra elsõsorban halairól és nem a kavicskitermelésrõl nevezetes ez a határközeli, több vízbõl álló tórendszer.
Errefelé már a század elején, a huszas évek környékén rájöttek, hogy a közelben folyó Dráva valamikori kavicshordalékát érdemes kitermelni. Ennek folyományaként hatalmas mélyedések keletkeztek, melyekben természetesen megjelent a víz is, s a vízzel együtt a halak. Manapság kilenc körül van azon gödröknek a száma, melyek a sóderkotrás nyomán jöttek létre, s melyekrõl már, mint tavakról beszélhetünk. Ezek közül három egyesületi kezelésben van, a legnagyobbat (kb. 220 Ha) mi is bemutatjuk. Halak
Gyékényes pontyban és amurban nagyon erõs víz. Itt fogták eddig Magyarország legnagyobb pontyát is, ami 33 kg felett volt ugyan, a szerencsés német horgász mégsem adta hozzá a nevét. De az amurok sem szégyenkezhetnek: a rekord fûevõ a 32 kilót is túlszárnyalta. A tóban fogott kapitális csuka viszont már hazai abszolút rekordnak bejegyzett a maga 20,47 kilójával. A 2,2 kg-os fekete sügér sem számít kicsinek, kisebb állománya él itt. Süllõre a helyiek ritkán horgásznak, s a bálin sem olyan keresett, noha igazán termetes példányaik ritkítják a fehérhal állományt. A keszegfélék kiemelendõ képviselõje a vörösszárnyú, melynek egyedei gyakran 1 kiló körül mozognak, de érdemes megemlíteni a tó kedves színfoltjait a compókat is. A helyiek nagy örömére a harcsák még kisebbek erre felé, a legnagyobb eddig 40 kg fölötti volt csupán . Helyek
A fenék olykor nagyon messze van a vízfel színtõl. A kavicskitermelés miatt amúgy is mély tó, helyenként - ahol a kotróhajó tovább idõzött - 16-17 m-es, kicsit elnyújtott gödröket rejt. Ezeknek az árkoknak a szélén, peremén, viszont elõfordul, hogy két méternyi vízoszlop van csak. Az ilyen lejtõknek az oldala remek halakat adhat. Szintén jó helyek az utólagos kavics ülepítés következtében feltöltõdött iszapos sekélyesek, melyeket elsõsorban tavasszal rohannak le a halak, már természetesen, ha elegendõ a víz mennyisége arra, hogy el öntse ezeket a területeket. A kavicsbánya tó vízszintje ugyanis elsõsorban a Dráva vízállásától és a lehullott csapadék mennyi ségétõl függ. A tó átlagos mélysége egyébként 10 méter, medre nem akadós. Csónakból minden, de partról is sok kiváló horgászhely elérhetõ. Változatos, állandóan formálódó arculatát a folyamatos kavicski termelésnek köszönheti. Békés halak Rengeteg külföldi, elsõsorban német (de volt már itt osztrák, olasz, belga román, cseh, holland is) horgász keresi fel a tavat rendkívüli pontyállománya miatt. Ezek a horgászok visszaengedik zsákmányukat a tóba, hogy késõbb is kifoghassák. Így aztán, noha rengeteget szákolnak, a termetes potykák továbra is szép számmal élnek a itt. A leghatékonyabb módszer a bojlizás. Ez megköveteli, hogy a választott csalival rendszeresen etetett helyet kell kialakítani, a siker csak ezután következhet. A partról 60-100 méteres dobásokkal lehet operálni, csónakból természetesen más a helyzet. A bojlizásnál azonban nem csak a hagyományos golyócskák kerülhetnek hajszál elõkére: helyi technika a 8-10 darab átfúrt, száraz kukoricaszem. A kukoricalánc végére apró hungarocell darabkát tûznek, ami megemeli az egész hajszálszereléket, s a fenék felett lebegteti azt.Amurra szintén a "magyar bojliként" emlegetett kukoricás módszer hatásos, de van, aki a puha, mirelit kukoricára esküszik.Vörösszárnyú keszegeket leginkább tavasszal és nyár elején foghatunk április-június magasságában. Ekkor a sekély, iszapos vagy kavicsos területeken, a vízinövények között érdemes keresni, színtén mirelit, vagy konzervkukoricával. Ugyanitt compót is akaszthatunk, sõt természetesen nagyobb halakat is, ezért ne merészkedjünk 18-20-annál vékonyabb zsinórral ezekre a helyekre.
Rablók A csuka horgászata általában kimerül az úszózásban, esetleg fenekezésben. Ezért mindenképpen érdemes kipróbálni más módszereket, mint pl. a tapogatást, vagy a pergetésen belül a támolygó villantót. Ezek a rablók a.víz szinte bármely részén elõfordulhatnak; ezért érdemes keresõ horgászatra berendezkedni. A süllõkre kevesen vadásznak. Vegyük hát elõ a twisteres, gumihalazóa botot, vagy húzkodjuk meg egy párszor a wobblereket (leginkább a mélyenjárók alkalmasak) a siker biztos nem marad el. De aki mûveli, az dicséri a tényleg mély vízre, vagyis pont ide, való mártogatást is. A harcsákat a mély gödröktõl a zátonyokig bárhol megtalálhatjuk, s mivel kevésbé alkalmazzák, erre a halra is próbáljunk meg aránylag ismeretlen csalival, twisterrel, támolygóval pergetni.A feketesügér akármelyik módszer közben beugorhat, akárcsak a balín. Mind kettõre kiválóak a kis és közepes körforgók, és az apróbb blinkerek.
fel |
|